Kamera:
Joe MurgiaÚčinkují:
Rick Harrison, Corey Harrison, Richard Harrison, Austin Russell, Steve Carell, Mark Hall Patton, Craig Gottlieb, Antwaun Austin, Danny Koker (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Pro History Channel trochu netypická reality show. Starožitnictví Gold & Silver Pawn Shop v Las Vegas je rodinný byznys založený Richardem “The Old Man” Harrisonem v roce 1988. Spoluzakladem (a nynějším bossem) je jeho syn Rick Harrison. Dalé učinkují Rickův syn (a pravděbodobně budoucí boss) Corey “Big Hoss” Harrison a Coreyho kamarád Austin “Chumlee” Russell. Seriál zobrazuje vyjednávání s prodejci, popis a historii nejrůznějších předmětů od kapesních hodinek přes auta a motorky, které se lidé snaží prodat nebo dát do zástavy. Diváka překvapí velké množství netypických věcí ze všech možných kategorií. Na pozadí do seriálu zasahují shody, neshody a konflikty mezi Richardem, Rickem, Coreym a Austinem. (Mikule)
(více)Recenze (140)
Cože? To není reálný? Those bastards lied to me... Noták, shazovat tenhle pořad jenom proto, že to je nahraný, je fakt trapný. Je to moderní reality show, ve kterejch se kromě absolutní kontroly prostředí inscenuje i děj. Tak to prostě je, a kdo to nepochopil, je zamrzlej někde u Vyvolenejch, léta páně dva litry pět. Mistři zastavárny jsou skvělá zábava, kde se snoubí to nejlepší z ryzího americkýho kapitalismu - nabídka/poptávka, tržní cena, smlouvání, znalosti a trochu toho veksláckýho charisma. Kdo umí, ten umí, baby. Takže když se zadaří, dá se i mírně obouchaná šalupa splašit za cenu konfederačního odznáčku z občanský války. Samozřejmě po řádnym zkouknutí odborníkem, anžto ten mafiánsky vyhlížející fotřík by dal svejm otrokům/rodinnejm příslušníkům pěknýho čouda, pokud by něco nekoupili za desetinu původně nabízený ceny. Pořad je trochu repetitivní, ale díky tomu, že ke každý veteši, kterou tam ty budoucí oškubánci přivalej, jsou pěkně a stručně vysvětlený její historický reálie, se na to dá koukat překvapivě dlouho. ()
Vypatlaný zákazník: "Chcem predať tento Gibson Les Paul z roku 1958. Mám ho po dedovi." Chumaj za pokladňou:"Je naozaj z 1958? Potrebujem názor odborníka." Odborník: "Je to naozaj Gibson Les Paul z roku 1958. Je v pôvodnom stave a s minimom chýb. Cena môže byť okolo 2500 dolárov." Chumaj za pokladňou: "Dám Vám za neho 1200 dolárov a to už preháňam!" A ja kričím na telku: "Predaj to na Ebay! Predaj to kurva na Ebay!!!" Vypatlaný zákazník: "Beriem!" Buď je to solídna prehliadka miestnych idiotov, alebo je to nahrané. Tak alebo tak je to tragické a nikto by sa na to nemal pozerať. ()
,,Tenhle obraz jsem kdysi koupila za 3500. Znalec to ocenil na 4000-6000, tenhle tlustej plešoun mi za něj nabídl 2000, tak to beru.'' Občas mě fascinuje, jak velkohubí někteří jedinci jsou a pak to tady u pánů Špeka a Vyžrance střelí za zlomek ceny. A ještě na kameru! Já chápu, že zisk je třeba mít, ale přímo do očí jim blábolit něco o poklesu ceny a vyplácet lidem v nouzi za jejich poklady směšný částky... Nevim. Na druhou stranu, nikdo ty lidi nenutí to tam prodávat, tak proč nevyužít situace, že? Jsem z toho volaký zmatený... Ale jednou za čas se mrknu, člověk se aspoň dozví, co nemá dělat. ()
Miluju zbraně a starý americký auta. Když tam někdo něco takového přinese, vždycky zpozorním. Člověk se i něčemu i přiučí. Líbí se mi nerudný Stařík a nemotorný Chumlee a jeho dobrý český dabing. Jen mi vadí, že je to předem nahrané. Povětšinou to bývá takhle. Zákazník vejde do zastavárny a praví: "Mám tady něco, co by vás mohlo zajímat." Z nějakého žoku vytáhne předmět, dejme tomu třeba použitý hajzlpapír Elvise Presleyho. Rick se na to podívá a řekne: "To je zajímavé, za tohle mi sběratelé a fanoušci Elvise utrhnou ruce, jak jste k tomu přišel?" "Máme to v rodině po generace, nutně potřebuji peníze a doma to už začíná zavánět" " A kolik byste za to chtěl?" "Chtěl bych 100 000 dolarů" " Heleďte nevím jestli to je fakt pravý použitý hajzlpapír Elvise Presleyho, nebo jestli to není třeba padělek, potřebuju mít jistotu, zavolám kamarádovi který se v tom vyzná." Nastane pauza, kde třeba Chumlee vyvádí blbosti a demoluje krám a hned jsme u původního kšeftu, tentokrát tam přijde odborník na danou věc, přivítá se s Rickem, podívá se na předmět a začne odborně vyprávět, o Elvisovi a jeho zažívacím ústrojí, pak se ho Rick zeptá: " Myslíš že je to pravý hajzlpapír Elvise Presleyho?" " Po tom jak to vypadá a smrdí bych řekl... že je to na 90% pravděpodobné." " Paráda, a jakou má asi cenu?" "Odhadl bych to na 50 až 60 000 dolarů." Rick se s odborníkem rozloučí a poděkuje mu, otočí se na zákazníka a řekne mu: "Takže jste slyšel názor odborníka, kolik chcete teď?" " Říkal že to má cenu tak 50 000, tak bych chtěl přesně tolik" " Víte já na tom musím i něco vydělat, a taky to potrvá dlouho než to prodám, víte neznám moc lidí kteří sbírají použité hajzlpapíry slavných osobností. Nabízím vám 100 dolarů" " To je málo, nechcete to zvednout na 10 000?" "Mohu vám dát maximálně 110 dolarů, to je moje poslední nabídka." (Krátká pomlka) Zákazník řekne: "Beru" "Chume, sepiš to!" Chumlee: "Sepiš si to sám tlustoprde!" Zákazník se pak vyjádří bokem na kameru: " Čekal jsem víc, ale co se dá dělat, za ty peníze si nechám změnit pohlaví." ()
Mistři zastavárny je pořad ve kterém aktéři jakoby udivují znalostmi, ale vše je předem nabiflované, včetně Války skladů, jsou vyložené amerikánské šunty, které jsou do poslední mrtě naaranžované a divák se má divit jaké úžasné věci se dají zpeněžit. Jen k oblbování a nic nepřinášející pořady. No a jejich aktéři, jen hrabou peníze i za svoji blbost. ()
Galerie (106)
Photo © British Sky Broadcasting
![Mistři zastavárny - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/546/161546803_2f3b5a.jpg)
Zajímavosti (34)
- Pracovní název pořadu byl Pawning History, produkce se však později rozhodla nahradit jej něčím "chytlavějším". (oje)
- Jmění Ricka Harrisona činí 5 milionů amerických dolarů, Corey disponuje částkou 1,3 milion, Richard Harrison vlastní jmění v hodnotě 3 milionů a Austin Chumlee Russell má 600 tisíc dolarů a za jednu epizodu inkasuje 25 tisíc amerických dolarů. (rafix)
- Pro zákazníky bylo původně pouze parkoviště dál jižně od prodejny. Prostory na parkování severně od zastavárny, kde se nachází cedule "Pawn Shop Parking", bylo původně parkoviště pro místní státní zaměstnance, kde hrozilo, že cizí vozidla dostanou botičku nebo budou odtažena. Po zvýšení zájmu o obchod však byly prostory odkoupeny a nyní jsou užívány pro potřeby zastavárny. (oje)
Reklama