Režie:
Marta GogálováScénář:
Ernest ŠtricKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Luboš FišerHrají:
Libuše Geprtová, Štefan Kvietik, Michal Dočolomanský, Jozef Budský, Naďa Hejná, Tomáš Hasala, Anna Grissová, Ivan Rajniak, Anna Javorková, Magda Paveleková, Ina Gogálová (více)Obsahy(2)
Televízny film podľa novely Jána Kozáka "Marianna Radvaková" . (oficiální text distributora)
Recenze (12)
"Načo dom, keď nemáš pekného slova?". Mám rád tieto slovenské filmy z dedinského prostredia. Kvietika v úlohe nesympatického otca a manžela často neuvidíte a išlo mu to na výbornú. Ako vždy...Jeho manželka si pri ňom musí vytrpieť svoje a česká herečka L. Geprtová svojími smutnými očami divákov súcit s prehľadom strháva na svoju stranu. Ako tv film samozrejme neohuruje krásnymi exteriérmi, je skôr komornejšie ladený, ale to vôbec nevadí. Je tu skvelá herecká zostava a je tu čo hrať, pretože tieto témy sú večné a zároveň vďačné. Kvietik je tu natoľko silná postava, že zakaždým keď zmizne, čakáte kedy sa opäť objaví. Dočolomanský v malej, ale tiež pomerne silnej roli, no najviac priestoru dostáva L. Geprtová. Usudzujem, že film mnoho ľudí nevidelo, čo je pri jeho kvalite trochu škoda. Hravo dokáže nahradiť časté reprízy známejších českých a slovenských filmov. Ja som bol milo prekvapený. 80%. ()
Po rokoch už manželstvo nie je to, čo na svadobnej hostine. Namiesto čardášu sa tancuje v blate pri výrobe tehál a nedostatok a nechuť k sexu privádza do šialenstva oboch. A nielen takáto otvorenosť ma vo filme prekvapila, ale aj úplne otvorené odsudzovanie družstevníctva a kolektivizácie. Všetko je tak krásne typicky slovenské, a nielen ústredná dvojica svojim výzorom a problémami, ale aj názory ľudí, svokrovcov, snaha o budovanie domu, ľudská pýcha a záverečné prekliatie. To záverečné veľké rozhodnutie je typické už menej, ale o to silnejšie, a silná je aj scéna na konci so stavbou domu v pozadí. Dočolomanský je jednoducho frajer, má traktor s vlečkou a takým patrila budúcnosť. –––– To je tá ich politika. Najskôr zoberú pôdu a potom ženy. ()
To bol ale psychický útok, nie len na tú chuderu ženu, ale aj na diváka. Väčšina postáv sú doslova a dopísmena deprimujúci deprivanti par excellence, teda v pravom zmysle slova. To by ani deti pozerať nemali, pri tom v pravo hore je v onom krúžku, splňujúcom všetky znaky primitivizmu, dvanástka. No to nie je chyba filmu, ale súčasných krátkozrakých zákonodarcov. Film je inak dobrý a za pozornosť stojí aj hudba českého hudobného skladateľa. No ale toľko zla v jednej konverzačnej dráme, ešte dobre, že sa tam objavil Miško Dočolomanský, inak by som asi navštívil psychológa...A že sa svet vraj zhoršuje.. 73,5% ()
"Boha sa netreba báť. Len zlých a hlúpych ľudí." 70 %. Poriadna psychologická depka. Hororové spracovanie dedinského spôsobu života (každodenné ohováračky znudených blbcov sú strašidelnejšie, než Leatherface oháňajúci sa v Texase motorovkou), výborne napísané postavy, inteligentne spracovaná téma nevery, domáceho násilia alebo čisto trilerových svokrovcov. Dobré, možnože až PREKVAPIVO dobré. Inak, Dočolomanský ukradol Kvietikovi ženu už o 8 rokov skôr (v kultovej Medenej veži). ()
Ťažký a nemilosrdný vidiecky život niekde na lazoch bol kedysi. Ťažká robota je však ničím v porovnaní s nemilosrdnosťou ľudí, susedov, príbuzných. Dupe a dupe, aj to dobré z minulosti sa stráca, a keď ani budúcnosť nič neprináša - depresia je na svete. Ale ten záver neberiem - propagácia nevery a manželského rozchodu. Kvietik v priam autentickom podaní - všetko som mu žral, akoby ani nemusel nič hrať. Ešte aj ten jeho vražedný pokus. A kde inde môžete vidieť Dočka na traktore, ako vozí družtevníčky? To sa musí vidieť. Dokonca sa tu prepchala aj jemná kritika roľníckych družstiev. Nenápadná televízna dráma, ale dobre napísaná. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Mariena (Libuše Geprtová) a Ján (Michal Dočolomanský) sledujú v dedinskom kine film Když Burian prášil (1940). (Autogram)
Reklama