Režie:
Peter SolanScénář:
Dušan MitanaKamera:
Stanislav SzomolányiHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Anetka Lakatošová, Ivan Mistrík, Hana Pastejříková, Oľga Adamčíková, Miriam Vránová, Martin Zatovič, Viera Strnisková, Samuel Adamčík, Magda Paveleková (více)Obsahy(1)
Slovenský psychologický film o malé dívce, porozumění a dětské fantazii... V roce 1979 natočil režisér Peter Solan citlivý příběh podle knihy Márie Ďuríčkové „Majka Tárajka“ o dvanáctileté dívce s vrozenou zdravotní vadou. Majka sice působí jako obyčejná malá holka, co jezdí na kole, potlouká se po kraji a má svou sbírku ubrousků, ale kvůli svému handicapu je terčem posměchů některých dětí a jen opatrně navazuje nová přátelství. Porozumění ve svém okolí se jí nedaří nalézt, a tak se často uzavírá do sebe a nechává svou fantazii volně létat. Jedinou její opravdovou kamarádkou je Jana, se kterou se nemá bavit kvůli konfliktu mezi jejich matkami. Tajně se spolu scházejí a dopisují si přes tzv. mrtvou schránku pod skálou a společně sní o tom, že jednoho dne dojdou až na kraj světa. (Česká televize)
(více)Recenze (23)
Velmi kachyňovské. Z kombinace tvůrčího tria Solan, Szolományi a Liška snad ani nemohl vzniknout špatný film. Scénář představuje lehce posmutnělý výsek ze života jedné lehce postižené vesnické dívky. To slovo výsek je velmi důležité, celý film se totiž skládá z jednotlivých ústřižků, mnoho věcí je jenom naznačeno a děj se k nim už nevrátí, při stopáži lehce nad 70 minut je to ale pochopitelné. Jedná se o další z těch zapadlých, ale překvapivě kvalitních a příjemných československých filmů a objevení takovýchto kousků mě vždy potěší. ()
Ďakujem. To je jediné slovo, ktoré mi napadá. Tak krásny, citlivý, smutný a poetický príbeh som naozaj dlho nevidela. Majka Tárajka patrí medzi moje najobľúbenejšie literárne postavy, a preto som len a len rada, že jej filmová verzia je rovnako pôsobivá a autentická. Takže ešte raz - ďakujem vám, Peter Solan, že ste sa ujali natáčania filmu, ktorého téma vám vraj nebola nijako mimoriadne blízka. Ďakujem, že ste presviedčali Anetku Lakatošovú, aby stvárnila hlavnú hrdinku až dovtedy, kým nesúhlasila. Ďakujem, Anetka, že ste napokon prijali ponuku úlohu dievčatka, ktorého osud bol akiste príliš podobný tomu vášmu. O to viac ďakujem. Ďakujem všetkým zúčastneným, ktorí odviedli tak presvedčivé výkony, že som počas celého sledovania mala pocit, akoby som sa nedívala na film, ale na obyčajný život zachytený akousi skrytou kamerou ( hovorím najmä o výbornom Ivanovi Mistríkovi, opäť raz úsmevnej Magde Pavelekovej a o vynikajúcich manželoch Adamčíkovcoch). Ďakujem. Pretože na svete je ešte stále veľa Majok-Tárajok (hoc Peter Solan sa v istom rozhovore vyjadril, že o tom pochybuje), ktoré potrebujú vedieť, že nie sú samé. Že nie sú iné. Že nie sú poslednou literou abecedy ... ()
Mária Ďuríčková vždy vedela krásne opísať detstvo so všetkými starosťami a radosťami, ktoré k tomu patria. Jej knižka Majka Tárajka nemohla prísť pod lepšie ruky ako sú tie Solanové. Toho považujem za jedného z najlepších slovenských režisérov, akých sme kedy mali, hlavne preto, lebo spravil môj obľúbený film Kým sa skončí táto noc. A pobežím až na kraj sveta ako by z oka vypadol tomu môjmu dospievaniu na dedine, kde všetko fungovalo, presne tak ako nám film ukazuje. Pre mňa sa jednalo o exkurziu do môjho detstva, hier, prvých lások, zvierat a nechápavých rodičov. To čo Majke spravila mama so servítkami, mne mama spravila s Káčerom Donaldom. Nebudem klamať, ale nikdy som jej neodpustil:). Je to krásny film, bez štylizovania, bez pátosu, s úprimným pohľadom a s prirodzeným herectvom. Jedno zo svetielok slovenskej kinematografie v tme 70 rokov. ()
Citlivý a láskavý príbeh dievčaťa s handicapom. Film sa nehraje na nič, nepoužíva slzy diváka, aby sa zapáčil, je to proste obyčajný príbeh citlivej dievčiny, jej rodiny, kamarátov, plný ľudskej múdrosti, smútku a veselosti. Kvalitná predloha od Márie Ďuríčkovej sa dostala do rúk kvalitného režiséra a na výsledku to je vidieť. Príjemné prekvapenie. Pastejříkovú nahovorila Kamila Magálová. ()
Niečo medzi pocitovým a dejovým filmom, niečo medzi tvorbou pre deti a detskom filme, určenému dospelému divákovi. Akoby ale Solan nevedel, komu bude jeho film primárne určený. Pre deti, domnievam sa, bude trochu depresívny a nezrozumiteľný. Dospelý možno nad tým, že hlavnou postavou je malé dievčatko, ohrdne nos. Lenže práve to malé dievčatko je veľmi roztomilé, má svoje túžby, ako vlastniť bicykel, mať zdravé nohy a byť obľúbené v kolektíve. Pre ten je iba krívajúca kačka. Mozaika dedinských typov so všetkým, čo k nim patrí. Napriek krátkej dĺžke ale film nie je schopný strhnúť. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (2)
- Film sa natáčal v lokalitách Plavecký Mikuláš, Chvojnica, Sobotište, Mariánka, Borinka a Studienka. (dyfur)
Reklama