Režie:
Roman PolańskiKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Jodie Foster, Kate Winslet, Christoph Waltz, John C. Reilly, Elvis Polanski, Joseph Rezwin, Tanya Lopert, Julie AdamsVOD (2)
Obsahy(2)
Zachary a Ethan jsou spolužáci, kteří se nepohodnou v parku, a Zachary Ethana uhodí klackem do obličeje. Vyrazí mu dva zuby, poškodí nerv v zubu a způsobí nemalou bolest. Ethanovi rodiče Penelope a Michael se snaží situaci vyřešit se Zacharyovými rodiči Nancy a Alanem jako rozumní lidé. Pozvou je tedy k sobě, aby si o všem v klidu promluvili. Zpočátku se zdá, že jejich záměr vyřešit vše smírně, je skvělý. Netrvá to dlouho, a Nancy s Alanem, velmi zaměstnaným právníkem, se chystají k odchodu. Dvakrát se pokusí o odchod, dvakrát se vrátí zpět, protože diskuze stále pokračuje. Drobné, ale velmi bolestivé poznámky na obou stranách postupně vygradují v hádku. Kdo je vlastně za incident zodpovědný? Zachary, který tak krutým způsobem uhodil Ethana, nebo naopak Ethan, který nechtěl Zacharyho vzít do party a obvinil ho z toho, že je práskač? Oba manželské páry pochopitelně straní svým synům. Všem leze na nervy Alanovo neustálé telefonování s kolegou a Michaelovi zase pořád volá jeho matka, i přes upozornění, že mají návštěvu, a Michaelův slib, že jí zavolá později. Telefonáty vedou k tomu, že páry jsou stále nervóznější a nervóznější a postupně odkrývají svá pravá já... (TV Prima)
(více)Recenze (888)
Vynikající 4tet, s neskutečně nesympatickou Jodie Foster, s až na některé okamžiky okouzlující Kate Winslet, nevypočitatelným Reillym a colonelem Landou, který je opět WUNDERBAR! Neskutečné divadlo, které se pozvolna dostává do vyšších obrátek, možná jediné bohužel je, že akcelerátory konfliktu přesně poznáte. Krom této jediné skvrnky se jedná o výborný film, ke kterému mám velmi velmi blízko. ()
No tak mňa to teda celkom uchvátilo! Jodie Foster ako neurotická sekera a Christoph Waltz v úlohe sarkastického workoholického ignoranta doslova excelovali, dialógy mali spád a hoci neboli vždy na sto percent uveriteľné, páčila sa mi dynamika konverzačnej časti príbehu. No a relatívne krátka stopáž bola zo strany režiséra skvelým ťahom. 9/10. ()
Bomba ()
Krásné překvapení. Mám tyhle konverzačky v lásce a když v nich navíc hraje Christoph Waltz, mistr vedlejších rolí John C. Reilly a duo Winslet Foster a vše je vedeno taktem Romana Polanskiho, není co řešit. Divadelní hra a tudíž i film je stavěn na postupné transformaci jednotlivých postav, které se povahově divákovi opravdu vybarví. Na žádného z rodičů si nemůžete udělat názor, že je zrovna on ten "správný" a ona "ta pitomá semetrika". Diskuze o vyřešení rvačky svých synů se nakonec zvrtne ve velmi vtipnou a místy dost štiplavou konverzačku, kde si každý z postav šáhne na své dno. Z herců jsem se těšil nejvíce na Ch. Waltze, který mě v žádné roli nikdy nezklamal a jeho "excuse me" bylo k popukání. Těším se na druhou projekci. Vřele doporučuji. ()
To maloměšťácké pokrytectví, iluze, ego, nadutost a průběžné vystřízlivění jsou dost fajn a v tomhle komorním one-flat podání fungují slušně. Herci jsou samozřejmě perfektní, režie profi, ale něco nehraje, to minimalistické pojetí filmu úplně nesluší, nějak v tom postrádám divadelní jedinečnost a okamžitost. Proto ve mně Carnage nedokázal vzbudit žádnou opravdu silnou emoci, ačkoliv kvalitní samozřejmě je. ()
Herecký koncert, avšak co dál? Nemohu porovnat s divadelním představením, nicméně takto ve filmové podobě je to takové vlastně o ničem, Polanski nePolanski. Herecká rozcvička v tom nejlepším obsazení ale nic víc, nic míň. Na ploše necelé hodinky a půl to ale projednou je poměrně snesitelná zábava. Zvláště když vyeskaluje atmosféra. ()
Ve většině případů mě filmy zaměřující se specificky na dialogy moc nebaví, ale zde to bylo odlišné. Roman Polanski vytvořil skvělý film, kde panují brilantní dialogy. Líbilo se mi to, neboť napětí mezi rodiči obou dětí s přibývajícími minutami gradovalo. Ani vlastně nevím, kdo z herců zahrál nejlépe. Všichni byli skvělí, ale kdybych musel přesto jednoho vypíchnout, tak by jím byl Christopher Waltz. Jeho momenty s telefonními hovory byly skvostné a jeho proslovy ještě lepší. Na tomto filmu je přesně vidět, že aby byl film úspěšný, tak stačí výteční herci, Ani vysoký rozpočet není potřeba. Za mě dávám 80% ()
Zase Frantíci: něco, co funguje jako divadelní hra, prostě nafilmujeme v jednom pokoji. Úžasný scénář, bezva charaktery. ()
I na divadelní hru je to podle mě trochu chabé..uznávám, že může být vtipné naživo vidět herce jak se pitvoří a žertují a za deset minut jsou z "dobrých přátel" 4 lidé co po sobě ječí, ale na film to podle mě nestačí. Obávala jsem se, že jedna z těch obřích žilek co má Jodie Foster na čele když se rozčiluje a křičí praskne - tímto trochu vytýkám její podivně hysterickou roli a vůbec její způsob hraní mi v tomto snímku nejde moc po chuti. Zatímco Kate Winslet je naprosto skvělá - to jak hraje upjatost, opilost, nevolnost... Jméno Roman Polanski je zárukou kvality, jelikož film byl dobře zrežírovaný a vůbec rozhodně musel být hodně levný(jeden byt, jeden kostým pro každého a honoráře). V levném duchu se to ale bohužel nese až do konce a s tím se ve filmovém měřítku nehodlám smířit. Akorát tedy nechápu ten český název - Bůh masakru? ()
Ze začátku to vypadá všelijak, člověk čeká, co se jako bude dít. Jak film postupuje, je to ale čím dál tím větší sranda, všechno se vyhrocuje a všechny charaktery a situace jsou k smíchu. ()
Polanski upozadil svoji kvalitní režii a spolehl se hlavně na text Yasminy Rezové, který je i na divadelním jevišti přijímán rozporuplně. Všichni čtyři hlavní protagonisté nepříjemně přehrávají a veškeré problémy "s přesahem" jsou do jejich dialogů montovány tak, že působí neuvěřitelně šroubovaně. Pointa vzniklá rámujícími záběry dětí je originální, ale zbytek filmu bohužel nezachrání. Jak dokazuje třeba Nicholsovo Kdo se bojí Virginie Woolfové? (1966), konverzační divadelní hra, která se odehrává téměř v jediné místnosti, může být skvěle adaptována do podoby filmu...Polanskimu se to ale tentokrát bohužel nepodařilo. 5/10. ()
Vskutku úsměvná konverzační taškařice, které k dokonalosti chybí jen dotažení do konce. Vidím to tak, že film končí tak ve 3/4 přerodu postav, a proto bohužel nedojde k projekci jejich skutečných a absolutních představ a názorů. Velmi pěkně je vykreslana názorá, hodnotová a morální rozrůzněnost, rozdílné žebříčky priorit (jednotlivé žebříčky jsou geniálně schématicky zachyceny u každé postavy v jedné věci, kvůli které daná postava ztrácí zcela hlavu a nadhled - whiskey, katalog, mobil, kabelka) a samotná radikalizace názorů a životních perspektiv. Klíčová je z pohledu snímku lidská hrdost, která nedovoluje ani jedné z postav ustoupit ani o píď ve svých postojích. Reflexivita vědění a poznání zde tudíž nehraje prakticky žádnou roli a jak civilizovaně setkání začne, zrovna tak absurdně skončí. Paráda! 8/10! ()
Excelentní! Polanski je mistr na podobný typ filmů už od Nože ve vodě a Slepé uličky - a todle je prostě lahůdka! Jedinou "chybou", kterou to má je krátká stopáž, Já bych se na to vydržel dívat ještě déle. Ale jinak bezchybné. ()
Fanousci Polanskiho dobre vedi, ze vedle masterpiecu typu 9th Gate, nebo Repulsion si mistr semtam strihne i naprosto prisernou zhovadilost - presne tenhle pripad. Neni to nejhorsi Polanskiho film, tenhle prim stale drzi tragicti "Pirates", ale rozhodne jeho nejzbytecnejsi kousek. Divadelni blbost postradajici absolutne jakykoliv smysl pro zfilmovani, jako komedie to nefunguje, herci teatralne prehravaji, jsou nesympaticti, hudba krome credits zadna, inovace a napady na nule, strasne otravny a repetitivni gag s mobilem. Po predchozim excelentnim Ghost Writerovi je tohle hodne neprijemne zklamani. 2/10 ()
jako konverzační komedie celkem podařené, jako satira ale strašně bezzubé a jako filmový zážitek chabý průměr... ale Waltz je dokonalý ()
Čtyři skvělí herci předhánějící se v dialogovém sprintu o vzájemné i divákovy sympatie. Že z toho nemůže vzejít nic dobrého je jasné už od přehnané civility prvních momentů. Ačkoli právě zde excelující hvězdy na plátně přímo nevyhledávám, ba většinu z nich nemám rád, jejich osmdesátiminutová hra na kočky a myši mě pobavila jako už dlouho žádná komedie. A že celé to řádění boha masakru nakonec přežijí všichni, i můj oblíbenec Walter, přitom nikdo z účastněných nevyvázne bez šrámů je krásná tečka ve stylu "I'm finished" z Až na krev. ()
Čtyři různé povahy, čtyři různé pohledy na svět a jedna dětská nehoda, která je svedla k jednomu stolu. Každý se chvíli brání, každý je chvíli v útoku a každý divák si ve filmu najde tu svou oblíbenou postavu, ty své oblíbené vtípky a ta svá oblíbená životní moudra - přesně podle toho, jaký pohled na svět je ten jeho. Skvělý nápad a ještě lepší Christoph Waltz. ()
Divadelní hra se dostala na plátna kin. Není to nic neobvyklého, v minulosti se to dělo často. Třeba klasické horory Universalu byly původně divadelními hrami. "Bůh masakru" je hrou novou, kterou jsem měl to štěstí na prknech skutečně vidět. Stále za to. Roman Polanski neudělal nic jiného, než že hru převedl na plátno. Vystačil si se čtyřmi postavami a rozehrál drama, které kritizuje společnost, naší závislost na komunikačních technologiích a neschopnost komunikovat. Herecké výkony jsou skvělé, těm nelze nic vytknout, ale pořád je to hlavně divadelní hra, která ve filmovém provedení nic nového nepřinesla. Naopak na divadle je provedení kouzelnější, hlavně když v Českých Budějovicích byla polovina publika přímo na jevišti. Ve filmu je to jen opakovaný zážitek, který ničím výrazněji nevybočuje, ale ani nezklame. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2012/04/diar-milovnika-filmu-c-0004-hugo-buh.html ()
Velmi kulhavý partner přepisu tak úžasně úderné hry Yasminy Rezy. Vše působí velice sterilně a režisérova přidaná hodnota je nulová. Jediná hodnota, která tu funguje, je hodnota odebraná. A to v případě nechutně seškrtaného scénáře. Výsledek působí velice chabě a zachraňuje ho jen umění Reillyho a Waltze. O ženských hereckých výkonech radši nemluvím. Pozn.: Myslím, že režírovat to někdo jiný, tak do toho tyhle hvězdy ani nejdou. No a vida, hvězdy se spálily. ()
Celkom vydarená konverzačná dráma, s ktorou ale mám jeden zásadný problém. Hoci som nevidel jej divadelnú predlohu, pripadalo mi, že v tomto prípade ide o priveľmi doslovný prepis dramatického textu a ten funguje na odlišnej interakcii s divákom ako filmový scenár. Preto je divák okamžite vrhnutý do diania, postavy sa celý čas hašteria (nesmierne vychutnávkovým spôsobom), stavajú sa k odchodu a znova vracajú do bytu, v ktorom sa snímka odohráva, striedajú svoje postoje a vzájomné vzťahy akoby podľa dejstiev a film vygraduje do totálne mŕtveho bodu, takže som mal pocit, ako keby šlo len o hodinu a 16 minút krátky výsek z nejakého rozsiahlejšieho celku. Ale popri tom je to výborný kus filmárčiny, ktorý nemohol byť lepšie zrežírovaný ani zahraný. Tá štvorica je proste excelentná a je radosť sledovať ich herecký koncert, to ako sa z ich postáv pod náporom udalostí odlupuje jedna falošná škrupinka za druhou a dostávame sa až na dreň ich skutočných osobností. Vidieť to v divadle, s Kate, Jodie, Johnom a hlavne Christophom v hlavných úlohách, išlo by o znamenitú lahôdku, takto je to žiaľ len chuťovečka na jedno zahryznutie. (6/10) ()
Reklama