Obsahy(1)
Film podle úspěšné mangy Inio Asana vypráví příběh o Meiko a Tanedovi, kteří se po ukončení studia na univerzitě musí spokojit s neperspektivní a špatně placenou prací a nepříliš pohodlným životem v hektickém velkoměstě. S finanční situací jim "pomáhají" Tanedovi rodiče, kteří jim z rodinného políčka posílají mrkve a brambory, ze kterých si pak Meiko a Taneda po celé dny vaří karí, jehož jsou už dávno přejedení. Neveselý život jim zpestřuje jenom jammování s kapelou. Při tomto hraní se jim vracejí staré ideály a ambice. Oba se rozhodnou seknout s prací a následovat své sny. (KlonyIlony)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
Málokdy se vidí film, který by byl natolik zaměřený na vkus teenagerů, ale zároveň v něm nejsou radikálně stereotipyzované postavy alá středoškolská statusy jako atlet, geek, roztlezkávačka, nerd apod., zkrátka žádný zjednodušující mustr. Z toho také vyplývá mnohem upřímnější pohled na svět - jsme v Japonsku x-té "ztracené dekády", společnost je stále přehnaně konzervativní, kompetitivní zaměřená na výkon, mladí mají stále méně šanci na slušnou práci, nemluvě o dosažení pocitu seberealizace. Zoufalství, dezorientace, myšlenky na sebevraždu... Člověka napadá, jestli originalita tohoto fimu nesouvisí s tvůrčím procesem, tedy že autor příběhu měl jakožto mangaka větší svobodu, než kdyby psal rovnou scénář pro film. Aniž bych chtěl prozradit příliš: film nás motivuje diváka k přemýšlení o tom, jak se relizovat vně tržních struktur. Což je dost radikální myšlenka. ()
Pokud vás alespoň trochu zajímá hudba, hudba která se nedělá pro peníze, asi vás film také potěší pocitem, „že vám někdo rozumí“ a soundtrackem (byť osobně se mi „živá hudba ve filmu“ nelíbila tolik jako hudba v pozadí dotvářející atmosféru scén). Škoda jen toho lehce přehnaného pohádkového konce. Také doporučuji nedívat se na trailer, je tam dost velký spoiler, díky kterému jistá scéna vyzní docela do prázdna. ()
Jsem malinko zklamaná, protože jsem čekala hudební film, ale o muziku tady zase tak docela nejde, tohle je spíš takové to komorní drama o mladých lidech, kteří jsou frustrovaní a zklamaní šedivým životem, který si po škole představovali přeci jen jinak. Na to, aby ve mně vzbudil nějaké hlubší emoce je sice trochu povrchní, ale k dobru mu můžu přičíst příjemně melancholickou atmosféru a na asijské poměry celkovou absenci patosu, jen na ten jejich sklon k přehnaně expresivnímu přehrávání si asi nikdy úplně nezvyknu i když to není tak strašné jako u korejských snímků. ()
Je škoda, že tieto filmy sú tak krute drahé pokial ide o dovoz z Japonska... 5000 Yenov (okolo 45 Euro) za film bez poštovného je zlodejina... Avšak určite by som si ho rád zaradil do mojej zbierky japonskej kinematografie. Sviežo melancholická dráma s podarenou kamerou a aj tá téma underground hudby mi je sympatická. Postavy nadpriemerne dobre zahraté a dej detajlne čerpajúci z mangy tiež umne zasadený do prostredia Tokya. Po oscarovom Departures tu je ďalší pozornosti hodný "made in Japan" film :)) ()
Je potěšením vidět dospělou Aoi Miyazaki. I v melancholickém filmu. ■ K názvu (přesněji - k názvu jedné písně ve filmu): Solanin je toxický glykoalkaloid, vyskytující se v rajčatech a bramborách, zejména v jejich zelených částech. ■ Celé dvě písně z koncertu: http://www.youtube.com/watch?v=QtOU6HxT0QQ ()
Galerie (32)
Zajímavosti (3)
- V roce 2022 vyšla pod vydavatelstvím Egmont ČR (Albatros Media a.s.) manga „Solanin“, podle které je film v českém překladu. (Wade)
- Solanin je toxický glykoalkaloid, vyskytující se v rajčatech a bramborách, zejména v jejich zelených částech. (Jirka_Šč)
- Film je natočen podle mangy „Solanin“, kterou napsal a nakreslil Inio Asano. (Wade)
Reklama