Obsahy(1)
Tommy byl kdysi odebrán mentálně zaostalé matce, otec se k němu nehlásil. Je mu deset a půl roku a kvůli své nezvladatelné násilnické povaze cestuje od pěstouna k pěstounovi. Na všechny pokusy o sblížení reaguje výbušně a podobně jako oběti násilí na dětech. Tommy nakonec doputuje k sociálnímu pracovníku Gillesovi, který se pokusí proniknout chlapcovými běsy a frustracemi a vychovat z něj lidskou bytost. Psychologický snímek s nebývalou věrností zobrazuje snahy o převýchovu nezvladatelného chlapce a svým tématem tak připomíná Truffautův film Divoké dítě (1970). (Febiofest)
(více)Recenze (10)
* polepšovňa * záchvaty hnevu * odkrývanie tajomstiev zlej výchovy a traumy z útleho detstva * Kanadská dráma z tohto roku (2010), ktorú natočil Daniel Grou, je príbehom divokého dieťaťa v polepšovni. Tommy (Robert Naylor) je umiestnený do polepšovne, má záchvaty hnevu a vychovateľ Gilles (Claude Legault) sa mu snaží pomôcť. Postupne odkrýva tajomstvá zlej výchovy a traumy z útleho detstva. Film poskytuje zaujímavý pohľad na trpezlivú prácu vychovateľov, ich každodenný boj s náladovými a výbušnými deťmi. ()
,,TOMMY, RÁD BYCH TI POMOHL....“ /// Když je vám 10 (a půl) a honíte si brko, je to pouze vaše věc (...vo tom věku to není....tohle bude tvoje věc (skoro) pořád). Problém nastane, když před váma bude klečet jinej (třeba menší) kluk a ten tak nějak pod nátlakem.... Může z toho bejt tejden v nemocnici (kouše? Hovno, brácha!) a taky místo, kterýmu říkáme (všichni tomu tak říkaj!) ,,odrazovej můstek“. Když věci ,,půjdou dobře“, může se vám tam i líbit..... Pasťáček a jeho obyvatelé. Děti, dospělí a Tommy (a taky něco jako rodič) aneb cesta do nitra (koho? Jak koho? Všech asi! A neptej se debilně, nebo potáhneš na samotku!). Film s ohromným množstvím vzteku a agrese, kterej ¾ času vypráví, jak je život těžká a nebezpečná věc. Škoda, že ve svý ,,výřečnosti“ nepokračovali až do konce. Tenhle votevřenej sice chápu, ovšem filmově i lidsky mi něco chybí a sráží hodnocení. Ale začínající sociopati si už třeba nebudou chtít promluvit o Kevinovi. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chci se stát pěstounem. (Obilí? To je pěstitel debile!) 2.) Chodím jen na filmy, kde onanuj malý kluci. 3.) Thx za titule ,,Ergulis“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
[IFF, Bratislava 2010] ()
Febiofest 2011. ()
Jeden z nejfilmovějších filmů, které jsem za poslední dobu viděla. Režie je naprosto bravurně zvládnutá, počínaje zkratkou, na niž by byl hrdý Hitchcock, výběrem herců na úrovni Allena, dokonalým vedením herců à la Tarantino, odosobněním vzbuzujícím gejzír diváckých emocí jako od Bressona, s kamerou, za niž by se nestyděl Lelouche, a akcí hodnou Frankenheimera. ()
Osobně obdivuji tu Gillesovu trpělivost, já bych toho spratka asi přizabil. Což znamená, že je dobře, že nedělám vychovatele v děcáku. Jinak výkon Roberta Naylora opravdu stojí za vyzdvihnutí. Celkově velmi dobrý film, dávám (lepší) tři hvězdy. ()
10 a pol ročný Tomy pochádza z rozvrátenej rodiny a zo šikmej plochy sa sa ho snažia zachrániť v diagnostickom centre "Odrazový mostík." Na dennom poriadku sú uňho nezvládnuteľné návaly hnevu a nik nepozná ich primárnu príčinu. Výborný herecký výkon Roberta Neylora v hlavnej úlohe, civilný scenár (žiadne injekcie, zvieracie kazajky, ale žiaľ ani hlbšiu psychologickú analýzu tu neuvidíte) a idealizované prostredie polepšovne (vychovávatelia sa správajú takmer matersky až láskyplne) robí z tejto drámy s ťažkým obsahom film, ktorý diváka zaujme, stotožní s hlavným hrdinom a sprostredkuje nekaždodenný pohľad na trable dospievania každému bez rozdielu veku. ()
Jednoznačne jeden z najlepších filmov, čo som videla ma MFF Bratislava 2010. Film si prišli osobne uviesť režisér Daniel Grou a herec Robert Naylor, ktorý si zahral hlavnú postavu Tommyho. Celé je to o 10 a pol ročnom ( z čoho pochádza aj názov filmu ), ktorý trpí, nie svojou vinou, záchvatmi agresie a sexuálnymi úchylkami. Jeho rodičia, obaja bývalí feťáci a alkoholici ( matka, psychicky labilná žena, ktorá skončila na psychiatrii a otec, ktorý sa ledva postará sám o seba ) sa o neho v detstve príliš nestarali s láskou a tak sa postupne presúval z jednej opatrovateľskej rodiny do druhej. A my sa prizeráme na jeho príbeh od chvíle ako sa dostáva do novootvoreného detského domova, so svojským systémom prevychovania, po tom ako ho polícia našla dobytého v lese. Do popredia sa dostáva i opatrovateľ, ktorý ho dostal na starosti. Bod uberám za to, že celý film sa to príliš naťahuje a človeka to viac a viac ťaží a čaká kedy už tomu chlapcovi niekto vrazí, ale nestane sa tak. A chcela by som vedieť ako to v skutočnosti naozaj chodí v takýchto zariadeniach. Bolo vidieť, že to je kanadský film, len vo vyspelých krajinách je šanca, že takýto domov nájdeme. Režisér pôvodne ani nechcel natočiť takýto film. Avšak keď mu priteľ porozprával a zobral ho do takéhoto zariadenia, tak si hneď v mysli vytvoril Tommyho a ako sám povedal "sám sa v ňom trochu našiel". Nech to myslel ako chcel, film odporúčam. ()
Tommy a jeho záchvaty hnevu a trenie sa o zárubňu....naozaj vydarená dráma z diagnostického centra na nápravu detí. Byť tým vychovávateľom tak už dávno sedím za ublíženie na zdraví maloletým..... ()
Pútavý začiatok vo svižnom tempe, bohužiaľ, postupne upadá. Každopádne výkon Roberta Naylora je dychberúci a nebyť jeho, na 10 1/2 by bolo zrejme nazerané úplne inak. Dej sa mi zdal trochu natiahnutý a to napriek stopáži, ktorá nie je nejaká trýznivá. Avšak to, čo na začiatku funguje, sa postupne stáva do veľkej miery jedinou náplňou deja a začína nudiť. Nič to však nemení na tom, že tento film sa vidieť oplatí. (Art Film Fest 2011, Trenčín 2011) ()
Reklama