Režie:
Štefan UherScénář:
Alfonz BednárKamera:
Stanislav SzomolányiHudba:
Ilja ZeljenkaHrají:
Marián Bielik, Jana Beláková, Ondrej Vandlík, Oľga Šalagová, Eliška Nosáľová, Ľubo Roman, Pavol Chrobák, Adam Jančo, Peter Lobotka, Vladimír Malina (více)Obsahy(1)
Třem místům děje zhruba odpovídají tři myšlenkové okruhy: střetávání se Fajola a Bely s nejistotami první lásky, obraz života v přírodě (kde v starci, jehož sítě v dunajském ohbí čekají na kořist, cítí Fajolo ono neposkvrněné cosi, co tak trýznivě hledá) a pokrytectví a lež na senové brigádě (kde družstevníci kradou, vyhýbají se práci a místní rozhlas šíří politické fráze), Szomolányiho kamera v detailech vystihuje atmosféru, evokuje náladu, promyšleně pracuje s hloubkou ostrosti.
Průkopnické dílo slovenské kinematografie, kterým byl přehodnocen tehdejší směr vývoje a které naznačilo novou cestu (po desetiletích myšlenkové sterility, výrazového schematismu a povstalecko-budovatelského patosu), bývá považováno za první dílo české a slovenské nové vlny. Přináší nejen nový způsob vyprávění (skládání "rozbíjeného" příběhu s důrazem na obrazové vyjadřování), ale i nový pohled na realitu analytickým zaměřením na city a pocity člověka, historické a společenské souvislosti. Postupy pocitového filmu tlumočí Uher vztah mladých k světu neobvyklou poetickou formulací.
Tvůrci narušují vnější dramatismus, napětí je založené na vnitřních kontrastech zdánlivě nezaujatého záznamu (kontrast shonu a klidu, všedností i zvláštností, detailů i celků, kontrast ticha a zvuků). Hledají tak krásu a bolest skutečného citu a každodenního života. Poetickou vnímavost diváka vyvolává i důvěrná reflexe Fajolových vnitřních monologů. Uher uvolnil léta potlačovanou duševní energii slovenského filmu, vyvedl ho z provinční omezenosti a folklorismu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (122)
"Keď človek kradne v štátnom, nesmie kričať." Poeticky podané starosti a radosti dobovej omladiny s tranzistorom na mestskej streche aj s vidlami na dedinskej brigáde. Slepá mať, starý stohár, ešte starší rybár. Útržkovitý dej pomaly plynie v skvostne zosnímaných záberoch. Hudba dobová šumiaca z ampliónov a tranzistorov, inak podivne experimentálna. Jediné, čo mi vadilo bolo nadužívanie slova "rídky". Štyri zadymené sklíčka raz za 120 rokov. ()
Výborný, hoci ťažko definovateľný film novej vlny, kamera je skvelá a čo ma dostalo najviac, je úžasný slang 60. rokov :-))) ()
Přesto, že někdo prožil ve filmu hezké léto, jak říká Kulmon, měl jsem z toho spíš pocit celkové stísněnosti. Šťastné chvilky prožívají hrdinové jen když se dostanou daleko za město, jinak jsou uvězněni v mřížích antén nebo izolováni v malém bytě, z kterého nevidí, přesto že neustále vyhlíží z okna. Slunko v síti. Pravděpodobně inspirace v tehdejším státním zřízeni.. jo a všechny ty hříčky s odrazama ve všem lesknoucím se nejde zapomenout:) ale teda ten nesedící postsynchron.. ()
Skvělý poetický kousek s prvky dramatu a duchem doby. Jakoby z toho dýchalo něco vyššího, když Szomolányiho kamera švenkuje po obilných lánech a voice-over hlavního hrdiny pronáší své myšlenky . Po formální stránce brilantně natočeno - obraz v několika plánech, skvělé jízdy. Navíc je tu úžasná ta hra se zvukem - jsou tu asynchrony, voiceovery, občas uslyšíme významový ruch nebo melodii. Nejsem znalec přes slovenskou kinematografii, ale pro mě prozatím nejlepší slovensky kus. ()
Mne to veru nehovorilo nič, zaujala ma iba kamera. ()
Šesťdesiatkový hipster Fajolo sa zamýšľa nad osudom sveta a zmyslom bytia ako každý správny teenager a vy ho máte chuť pre tie občasné nelogické drísty pekne nakopať. Bela mu výborne sekunduje a chápem, že vzťah medzi nimi mal pôsobiť ako realistické stvárnenie spoznávania sa mládeže, ale obaja sa väčšinou správajú ako idioti. Naopak, dejová linka s matkou bola nielen smutne-krásno podaná, no mala aj určité posolstvo a tie scény z "bezviš pontónu" hádam tiež. Slnko v sieti je nádherne natočené, poeticky ladené dielko, ktoré však môže iritovať vo chvíli, kedy sa začnete zamýšľať nad uvažovaním a správaním sa hlavných protagonistov. Ale človek nemôže mať všetko, však? ()
Pre nePametnikov Socializmu asi ťažko stráviteľný film. ☀️ v sieti je azda najlepší slovenský film 60tych rokov. Za mňa 90% ()
Scény odohrávajúce sa na streche domu sa natáčali na začiatku Záhradníckej ulici pri Odborárskom nám. Inak výborné filmové dielo. ()
Dosť zaujímavý slovenský film. Okrem kamery ktorá dokonalo zobrazuje Bratislavu 60 rokov je zaujímavá aj celková atmosféra tohto snímku ktorá diváka rýchlo vtiahne do deja (scéna v ktorej sa počas búrky slepá žena v izbe rozpráva sama so sebou a vypočuje si ju jej dcéra spôsobuje dosť melancholickú náladu). Taktiež mi celý film svojím štýlom pripomína staré české, slovenské či poľské knihy na ktoré som v detstve občas narazil (hlavne keď postavy začnú hovoriť spisovnou slovenčinou a spomínať veci ako "tranzistorák" alebo" vyzeráš ako Holanďan"). Je to rozhodne jeden zo slovenských filmov ktorý treba vidieť. ()
Rozmýšľam, kto bol asi hlavným šéfom pri nakrúcaní a mám pocit, že nie režisér, ale kameraman. Niektoré zábery akoby boli súčasťou filmu len preto, že sú pekné. Či vlastne nádherné. ()
Poetický film rozprávajúci hustý príbeh o rídkých ľuďoch. Hoci spočiatku sa zdá, že ide hlavne o vzťah medzi Fajolom a Belou, ale sieť vzťahov je komplikovanejšia a odkrýva sa postupne. Jedno z druhým súvisí a doplňuje celkový obraz. Herecké výkony nie sú hviezdne a celkový dojem je skôr amatérsky. 70% ()
A ja som nevedel, že na Slovensku natočili taký výborný film... ešte k tomu v 60-tych rokoch. Rebélia, roztomilý slang (slovo "rídky" je úžasné), drsne poetické pohľady na nekonečné strechy najväčšieho slovenského veľkomesta s neuveriteľne vysokými a hustými televíznymi anténami, po ktorých pobehujú hlavní hrdinovia (urban poetry v 60tych rokoch!), versus krásny a drsný vidiek kde ešte nedorazila mechanizácia, po dvore JRD pobehujú kone s vozmi, predsedovia v JRD sú lemry ktorým sa nechce robiť, a celá mužská mužská dôchodcovská populácia obce večer sedí v krčme, nalieva sa pivom i pálenkou, a kľaje. Alkohol tu s cynickým pokojom chlascú aj neplnoletí hrdinovia filmu. Poetika komentárov rozprávača kontrastuje s cynizmom a občas až nihilizmom ("mámnahákizmom") postáv, vo vnútri citlivých a zraniteľných. Rádio rozpráva namiesto ľudí. Výborná kamera (práca so svetlom, hĺbkou ostrosti a kompozíciou ako od špičkového fotografa) a zvukové efekty (vnútorné hlasy ľudí, flešbeky), film posúvajú občas až k surrealizmu, filmu to ale nijak neuberá na uveriteľnosti. Veľa slovenských filmov stavia na pokľudnom tempe, lyrickosti a poetike - ibaže v tomto prípade je to poetika drsná, naozajstná a s minimom pátosu. 60te roky na slovenský spôsob. A ono to funguje aj dnes. ()
Povedzme, že celkom nuda, dosť som to pretrpel. Dejová línia fajn aj štruktúra postáv kvalitná, ale to podanie ma vôbec neoslovilo. Dialógy podľa môjho vkusu slabšie. Nemôžem si pomôcť, ale možno som dal dve hviezdičky, len kvôli tomu, že sa o tomto film tak pekne hovorí. ()
Neoslní, ale příjemně překvapí. 70% a přikloním se ke 4*, 20.2.2016. ()
Nádherný film..ruce vždy prozradí jak jsi žil. ()
Kultové a nadčasové "Slnko má koronu!" MIG sem MIG tam. "Veľká nedbalosť, veľká poruchovosť." Na drsné ruky GLY DORÉE. "Mladí na roky, starí na lásku." Či naopak? "Keď človek kradne v štátnom, nesmie kričať!" " Bezďanka svieti." "Čo sa dá, nič sa nedá." "Od Bezďanky sa ťažko uteká." ()
Tento film je absolútne nadčasová slovenská klasika. Sila tohto filmu, ak ho pozeráte ako 16-ročný, by sa dala prirovnať k Salidgerovej knihe Kto chytá v žite. Citlivá práca s metaforamy, dokonalá atmosféra vtedajších sídliska, prírody, dediny, skvelé výkony nehercov nám ukazujú, čo obnáša byť citlivý a adolescent v modernej dobe. ()
Nejsem zanícený fajnšmekr filmové kamery a dobrý záběr mne neexcituje jen proto, že je černobílý. Ale obrazově byl tenhle snímek opravdu pozoruhodný. Jenže i ostatní složky (včetně příběhu, scénáře, dialogů a myšlenek) se té kameře vyrovnaly. . Je moc dobře, že se tohle natočilo ve správný čas, něco takového už nikdy nevznikne. 90% ()
Jeden z najestetickejších filmov, aké som videl. Hoci počas sledovania som sa občas i nudil, tie obrazy ostali vo mne ešte niekoľko dní. Bezviš. ()
Videl som ako 12 rocny a bolo to ma prvy pohlad skvele. ()
Reklama