Režie:
Steve McQueenKamera:
Sean BobbittHudba:
Harry EscottHrají:
Michael Fassbender, Carey Mulligan, James Badge Dale, Nicole Beharie, Jennifer Butler, Lucy Walters, Elizabeth Masucci, Alex Manette, Hannah Ware (více)Obsahy(2)
Celosvětově úspěšný snímek Hlad (2008) režiséra Steva McQueena prostřednictvím extrémního případu vězně IRA a jeho smrtící hladovky analyzoval vztah individuální a společenské svobody jednotlivce. Ve filmu Stud je hlavní hrdina Brandon v naprosto opačné situaci než Bobby Sands, hrdina Hladu - je to úspěšný a finančně zajištěný mladý muž žijící v současném New Yorku s absolutními možnostmi. I přesto, že jeho sociální status je velmi vysoký, Brandonova vnitřní spokojenost a svoboda jsou deformovány do sexuální závislosti a společenské i osobní frustrace. Stud je mrazivou analýzou vyprázdněnosti současné produktivní generace, ve které se neschopnost lásky, citu a komunikace s ostatními transformuje do patologické závislosti na cyklicky se opakujících sexuálních aktivitách. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (819)
A vítězem za nejzbytečnější film se stává... Začínám být lehce zmatený. Fassbender je dobrý herec a ne že ne. I v tomhle filmu předvedl, že je skvělý herec. Ale ne protože měl za film víc koitů než všichni herci Game of Thrones za tři série. Kvalita herectví se lehce ztrácí v bezduchém exhibicionismu a klácením prázdné slámy. Jestli si herec zaslouží uznání, tak ne proto, že debilně čumí v metru po holkách. Hvězda a půl za tu hudbu, jinak mi uniklo poselství. ()
Fassbender je kráľ hanby a zvodnej nahoty. Byť ženou tak sa po ňom váľam. 90% ()
Velmi, velmi, velmi smutný film. ()
Soustředěná a naturalistická sonda do života středostavovského ajťáka z New Yorku, který si žije stylem single: bez závazků, bez vazeb k rodině a hlavně podle vlastního gusta. Autor vlastně hrotí problematiku nezávaznosti a epikurejství, s nímž se generace dnešních pětatřicátníků nedokáže vyrovnat, protože se pro ni vnější svoboda stala závislostí. Pro hrdinu Studu jsou výrazem svobody nespoutaná promiskuita a konzumování pornografie. Ztrácí schopnost udržovat hlubší vztahy, postupně se propadá do víru dekadentní sebedestrukce /podobně jako hrdinové opusu Requiem za sen/. Problémem však je, zda otevřené zobrazování sexuality nestráví zamýšlenou etickou pointu, která přichází až v samotném závěru filmu. Film sám totiž může působit destruktivně a vlastně jen znásobit marasmus, proti kterému se obrací... ()
Koukat se na Brandona jak jede ve vytahu, mi nevadi. Ale koukat se na Brandona jak jede ve vytahu vsechny patra, mi vadi! ()
Celý film jsem měla zapnuté přetáčení vpřed na nejnižší rychlost a i tak to bylo nesnesitelné ()
Brandonov život je takmer dokonalý: stála práca, pekný byt, dobrí priatelia a ženy ho zbožňujú. Niečo však Brandonovi bráni mať vzťah, ktorý trvá dlhšie ako štyri mesiace, táto neschopnosť je spôsobená skutočnosťou, že Brandon je závislý na sexe: na náhodných stretnutiach s cudzími ľuďmi a prostitútkami, na pornografii (počas pracovnej doby aj po nej), na masturbácii . A do istej miery sa zdá, že má svoju závislosť pod kontrolou, až kým nečakane nepríde jeho sestra Sissy a hľadá si na chvíľu bývanie. Britský režisér Steve McQueen prináša fascinujúcu štúdiu postáv, ktorá skúma, ako moderný život (v ktorom zohrávajú hlavnú úlohu nové technológie) čoraz viac ľudí izoluje a znemožňuje im nadviazať emocionálne väzby s ostatnými. V prípade Brandona, lovca hľadajúceho rozkoš a nie lásku, z neho príchod jeho sestry urobí korisť vlastných emócií a prinúti ho čeliť realite. Osobitnú zmienku si zaslúži dynamika Fassbendera a Mulligan, ktorá sa medzi nimi vytvorila, pretože je úplne odlišná a môže byť dokonca nepríjemná, ale je zničujúco emotívna (najmä v posledných minútach príbehu). V ovzduší sa vznáša otázka či mali medzi sebou niečo? 8,5/10 ()
Artově uhlazená snobárna a úchylárna à la Single Man, plná bolavých smyčců, s nimiž je izolace krásná i tragická zároveň. A tak trochu Americké psycho na antipsychotikách. 70% (Fassbenderova klobása k tomu jistě leckoho zostudí.) ()
nelehký film o nelehkém tématu,který diváka nejprve bude chtít uklimbat a nakonec ho chladnokrevně zmasakruje.Nejsem si úplně jist,zda budu chtít tenhle McQueenův kousek vidět brzy znova,nebo zda ho vůbec ještě někdy budu chtít vidět znova.Nicméně Fassbender v hlavní roli vynikající a pro mě inspirace abych konečně kouknul na Hlad...80% ()
"Hrdina" filmu Brandon mi připomíná jakousi směsici Patricka Batemana (film "American Psycho"), Philipa Slatea (kniha Irvina Yaloma "Léčba Schopenhauerem"), Lolitu (stejnojmenná kniha Nabokova) a malého chlapce ztraceného ve velkém městě. Toto není typický hrdina naší doby, toto je nemocný člověk. Dokonale na něj sedí popis pacienta ze záznamů psychiatra (citát z knihy "Léčba Schopenhauerem") : "SOUČASNÁ NEMOC – Ovládaný sexem od třinácti – nutkavé masturbování během celého dospívání, s pokračováním dodnes – někdy čtyřikrát, pětkrát denně – neustálá posedlost sexem, masturbuje, aby si dopřál klidu. Ohromný kus života strávený posedlostí sexem – říká: „Za tu dobu, co jsem promarnil běháním za ženami, jsem mohl získat doktorát z filozofie, z mandarínské čínštiny a astrofyziky.“ VZTAHY: Samotář. Žije se psem v malém bytě. Žádní přátelé mezi muži. Nula. Také žádné kontakty se známými z minulosti – ze střední školy, z vysoké, z post graduálu. Neobyčejně izolovaný. Nikdy neměl dlouhodobý vztah se ženou – vědomě se vyhýbá pokračujícím vztahům – dává přednost záležitostem na jednu noc – tu a tam se vídá s jednou ženou celý měsíc – žena to zpravidla sama ukončí – buď od něj chce víc, rozzlobí se, že ji využívá, nebo se rozčílí, že se schází i s jinými ženami. Touží po novém – chce lovit a svádět – ale nikdy se nenasytí – během cestování někdy sebere ženu, vyspí se s ní, zbaví se jí, a o hodinu později opouští hotelový pokoj a vydává se na další lov. Dělá si o partnerkách záznamy, výsledkovou listinu, a v uplynulých dvanácti měsících měl sex s devadesáti různými ženami. Říká to vše bez citového náboje – ani hanba, ani vychloubání. Když je večer sám, cítí úzkost, ale sex působí jako valium: pokud měl sex, po zbytek večera se cítí klidný a může si spokojeně číst. Žádné homosexuální aktivity ani fantazie. PŘEDSTAVA DOKONALÉHO VEČERA? Brzy ven, sbalit nějakou ženu v baru, soulož (pokud možno před večeří), zbavit se jí, jak rychle to jde, pokud možno aniž jí musel koupit večeři, ale obvykle ji nakonec nakrmit musí. Důležité je mít co nejvíc večerního času na čtení, než jde spát. Žádná televize, žádné kino, žádný společenský život, žádné sporty. Jediným odpočinkem je četba a klasická hudba. Nenasytný čtenář antiky, historie a filozofie – žádné romány, nic současného. Chtěl mluvit o Zénonovi a Aristarchovi, jeho nynějších předmětech zájmu. DOJEM: Schizoidní, sexuálně nutkavý – velmi odtažitý ... nemá ponětí o mezilidských vztazích ... Naprosto žádný smysl pro humor. Nula. Vysoce inteligentní, dobře formulující, ale skoupý na slovo ..." (konec citátu). Je však nakonec pravda, že nemocný Brandon symbolizuje stav a směr vývoje člověka západního typu. ____ Dobrý vkus je podle míry zbytečnosti nejvíce přeceňovaná věc na světě. Režisér McQueen ve snaze o co nejelegantnější a nejumělečtější vyznění filmu zřejmě nepostřehl, do jaké triviální banality zabředl. Časy a podmínky života se změnily a lidé jako vždy se těm změnám přizpůsobili. Z toho, co v 90. letech minulého století bylo americkým psychem, se dnes stala obyčejná věc, která nikoho nepřekvapuje. Lidi nikdy nemučí svědomí z činů, které se staly normou ‒ pohodlnou normou, je nutné dodat. Anonymita, bezpečí, sterilita ‒ to je to, co svobodnému sexu dovoluje, aby ze života vytlačil vše, co se může změnit v morální natož citový závazek, a ponechal jen bílou odosobněnou skořápku obydlí, natrénované tělo a chladničku s odloženými zmraženými city. Vítej, budoucnosti ! Stud zemřel, ať žije studenost! Zdá se, že z dopaminových receptorů ‒ tohoto evolučně prospěšného mechanismu povzbuzení a poučení ‒ se stal nebezpečný anachronismus. ____ První půlka filmu se mi líbila svojí severskou melancholií. Nejzdařilejší scéna filmu ‒ běh nočním městem v rytmu hudby Bacha. Celkově je to jakýsi metropolitní noir. Ale po selhání Brandona v posteli s kolegyní-mulatkou se ve mně najednou něco zlomilo ‒ přestala jsem mu věřit opravdovost jeho "nemoci" a zaplavil mne bezbřehý pocit vyprázdněné vyumělkovanosti ‒ k čemu, proč, nač a co nového tím básník chtěl říci? Proč se mám na to těkání dívat a proč mám soucítit s tímto falešným nemocným? Není čemu se divit a snad i čeho se bát ‒ jsme takoví, jakými dnes chceme, musíme být, neměníme se přece jen tak z rozmaru, ale z nutnosti, a když ne z nutnosti, tak z nudy, spěchu a rychlých změn. Nejde říci, světe, zastav se! Lze jen zastavit, zakonzervovat sebe sama, pokud vůbec. Mnohem více než sexem posedlý Brandon mne překvapilo publikum v kině včetně mne samotné. Najednou jsem si uvědomila, kam jsme došli v té pohodlné, odosobněné, tolerantní, civilizované, studené nestoudnosti. Asi 40 lidí tiše sedělo v přítmí kina a klidně se dívalo na to, co by dříve nastartovalo sexuální orgie a znásilňování nebo by bylo přinejmenším označeno za tvrdé porno (dnes samozřejmě měkké). Jsme jak vycvičené opice - díváme se na banán, víme, že to je banán, ale říkáme si ‒ Ne, toto není banán, toto je Umění. Houby s octem, umění ! Přemýšlela jsem, kolik chlapů z těch, co byli v kině, potlačuje bezděčnou erekci ‒ tuto zcela přirozenou lidskou reakci. Protože pokud někdo z nich necítil vzrušení v tom svém druhém mozku, je stejný zastydlý nemocný jako cítící necítící Brandon. () (méně) (více)
Pěkné, ale pro mne osobně ničím nepřekvapující a nijak nezasahující. Takové porno pro intelektuály. Babrat by se v tom dalo, ale nějak mne to nevybízí. ()
Dokonalost! Je to... je to... tak krásná metafora pro něco, co nikdo nedokáže vyjádřit. Pro ten životní postoj, rytmus, styl dnešní produktivní generace. Je to hledání odpovědi na vše, kterou vlastně všichni známe, víme o ní, víme, jak ji řešit, ale neřešíme. Je to pracné. Steve McQueen se pomalu ale jistě plíží do mé mysli a stává se mým oblíbencem. Věčným milencem v mé filmem nasáklé posteli. A Fassbenderův penis přes celou obrazovku je příjemným bonusem (nepříjemným pro ty, jež sžírá přílišný stud). ()
Tohle mě psychicky rozsekalo- myslím, že to je od té doby co jsem viděla Requiem za sen první (maximálně druhý) film, kde jsem zůstala na konci jen tupě hledět do titulků- neschopna se odtrhnout. Tenhle film se drží toho, že slova jsou častokrát naprosto zbytečná a o to víc vás to zasáhne, protože některé záběry řeknou víc, než tisíc slov. To celé doprovázené hudbou z které vám bude běhat mráz po zádech. A v neposlední řadě Michael Fassbender- vím, že už to tady bylo napsáno nesčetněkrát přede mnou, ale to co dokázal, bych označila jako jeden z nejlepších hereckých výkonů vůbec. "Try do something, Actions count not words."Přestože by se dal tenhle film chápat jednoduše- jako o sexuální závislosti, tak pro mě je především o strachu, strachu z toho projevit emoce, zavázat se, nebo udělat něco závažného- něco co se nebude moct vzít zpět. Dávám slabších 5 hvězdiček. ()
Když jsem viděl první scénu a "nahé" přirození Michaela Fassbendera začal jsem se obávat dalšího průběhu filmu. Musím říct, že už jsem další šok v průběhu filmu neprožil. Možná to navštívení "modré ústřice", ale tak každý má někdy slabší chvíle. Film byl jinak takový, jaký jsem si původně představoval. Velmi podobný styl jako film Drive. Myslím si, že tyto dva filmy mají docela společné. Za prvé Carey Mulligan, a také výborný výkon hlavního mužského představitele. Myslím, že herecký výkon M.F. je pro tento film radikální klad. Jinak bych řekl, že je to prakticky film o ničem. To není ani zas tak výtka, jako spíš fakt, se kterým se počítalo. Psychologicky náročný na sledování, ale rozhodně to není nudné. Někteří se mohou na to dívat s nevkusem, proč? Kdo tomu bude chtít porozumět, ten porozumí. O to více jsou postavy důvěryhodné. ()
Nuda. Sice uznavam, ze McQueenov Hlad mal uspech, ale toto je fakt len cvachta bez filmarskej hodnoty. Absolutne chyba dej, len mne nesympaticky Fassenkassenbender /nemam ho rad, sakra a jo, jo - furt spochybnujem ten "herecky megatalent"/ sexuje vsetko, co ma kozy a kundu. Plus prazdne tlachacky o medziludskych vztahoch. Akurat pocit prazdnoty a depresivna atmosfera mali cosi do seba. 20 % ()
Neerotické porno, kde spolu pořád někdo spí, ale není to sexy - jen smutné, osamělé a zraněné. Nevzbudí to touhu zavolat kamarádce jestli nechce večer na víno, ale svojí rodině, že je máte rádi a je vám líto, že nejste tak hodnotná lidská bytost, jako by si zasloužili. ()
Byt tam min sukani a vic deprese tak je to jeste lepsi. ()
Pro mastiče velice intenzivní film. ()
Velmi netradiční a intenzivní filmový zážitek. Existenciální bodnutí do zad s katarzním účinkem. Originální, odvážné, troufalé. Brilantně napsané, natočené i zahrané. Od režiséra, který se nebojí jít pod povrch, k jádru. Sociálně kritické, kdy jsou pod mikroskopem aktuální hodnoty moderní civilizace / styl života / základní lidské potřeby, s důrazem na tělesné uspokojení / vlastní TĚLO. A až hrůzostrašně komplexní / minuciózní. ~ /pozor spoilery!!, doporučuji číst až po zhlédnutí filmu/ Stěžejní pro pochopení sémantiky snímku je nejenom postava Brandona Sullivana, úspěšného, pohledného a movitého třicátníka aktuálně žijícího v NY (skvělý Michael Fassbender), ale i jeho sestry Sissy, která se před kamerou objeví o něco později (neméně dobrá Carey Mulligan). Brandon trpí posedlostí sexem, nedokáže odolat neovladatelné touze po orgasmu, nedokáže ani navázat dlouhodobý vztah. Ač navenek úspěšný a zabezpečený muž, přesto v jisté izolaci od lidí. Shame v prvé řadě reaguje na fenomén novodobé západní společnosti, v níž člověk hledá co nejrychlejší a nejpohodlnější formu uspokojení (flirt / sex na jednu noc / sex za peníze / erotické chaty / porno na internetu…), která je přitom tolik neosobní a povrchní. Sex není chápán jako něco osobního, intimního či vzácného, ale je naopak vnímán coby KONZUM, jelikož tato povrchní touha po uspokojení se se cyklicky opakuje. Je to nekončící koloběh, stejně jako ostatní lidské činnosti, které praktikujeme. Automatismus. (Šéf k Brandonovi: Tvůj disk je plný oplzlostí. Přišel tvůj počítač a je to prasárna. Mám na mysli šlapky, kurvy, anál, dvojitý anál, penetraci, mezirasový výstřiky na obličej, cream pie. To ani neznám.). Sex (nebo i jídlo, notebook…) je prostředkem k zmírnění / otupění frustrace člověka z vlastní existence. Přítomnost se pak stává tolik pustou, odcizenou a stereotypní, je z ní těžko úniku. Ani Brandon z ní neuteče (viz vynikající noční scénu, kdy běží ulicemi NY). Jak zde již někdo z uživatelů zmínil, je vězněm ve svém vlastním těle. ~ V rámci tohoto (leit)motivu, tedy motivu svobody, resp. vězení těla a ducha, se snímek zevrubně zajímá i o další aspekty života člověka ve společnosti. Tyto vyvěrají na povrch především díky druhé již zmíněné postavě, Brandonově sestře Sissy. Její postava kumuluje trvalé hodnoty lidského rodu (rodina, láska...), zároveň je stejně tak osamělou a tápající jako její bratr. Křehká bytost toužící po prostém doteku, jemnosti a opravdovosti. Nejen to slyšíme z jejího zpěvu (který mimochodem jako jediný prostředek dokáže hnout s city jinak emočně chladného Brandona). Ač půvabná zpěvačka, potencionální idol spousty lidí a středobod jejich zájmu, přesto na světě SAMA. Aby se o ni začal zajímat někdo z okolí, natož její bratr, musí si vymyslet rakovinu nebo si podřezat žíly…? Nejen její osud aktualizuje zpřeházené hodnoty části dnešní společnosti (kde jsou na vrcholu úspěch, peníze, sebeprosazení, sebeuspokojení…), z nichž přirozeně vyplývají nezájem o druhé, ignorace + arogance, egoismus… Člověk je zachycen coby samostatná jednotka. Stává se cynikem a toto své sebeponižování omlouvá a prohlubuje, dál žije svůj vyprázdněný život. Možná ani není schopen jakékoliv sebereflexe, zde až Brandonova sestra částečně rozbije již zmíněný koloběh a zapříčiní, aby se Brandon zamyslel nad svým chováním. Snad jen dodám, že není dobré problematiku zjednodušovat na otázku, zda lze celý život být s jedním člověkem (a být přitom šťastný), a zároveň ostře odsuzovat promiskuitu. Jde spíše o hloubku vztahu. ~ Zajímavé je také sledovat prostředí, v nichž se protagonisté nacházejí. Jedná se o prostory určené k práci (kancelář) a zábavě (bary, ložnice, hotelový pokoj, bordel, taxík…), přičemž dominují uzavřené (často modernistické) prostory. Shame disponuje množstvím nezapomenutelných scén; zmiňme alespoň již výše uvedený Brandonův běh, kdy jej za tónů Bachova klavírního preludia kamera snímá z bočního pohledu, zdánlivě nekonečný detailní záběr do tváře Sissy při její (maximálně zpomalené) interpretaci Sinatrova šlágru New York, New York (schválně si jeho slova přeložte do češtiny!), úvodní scénu a tu závěrečnou, které jsou téměř totožné a přesto ne, či Brandonovu snahu o navázání hlubšího vztahu s jistou kakaovou kráskou a její výsledek. První minuty snímku nabízejí opakující se ranní rituály, při nichž je několikrát v záběru Brandonův penis. Zatímco v závěru se kamera soustředí pouze na jeho mimiku v obličeji, jakoby chtěla proniknout až do jeho mozku. Pravda, Shame sice obsahuje nemálo explicitních sexuálních scén, nejsou však v žádném případě prvoplánové, naopak jsou významným sémantickým i emočním prostředkem. Typické jsou dlouhé statické záběry, které jsou v konečném vyznění pro diváka obrovsky zničující a znechucující (znechucující však nikoliv tím, co divák vidí v nějakém fikčním světě jednoho filmu, ale naopak tou tolik obnaženou realitou dneška, v níž se třeba poznává). Často je kamera jen trpělivým pozorovatelem z povzdálí. Práce s celky a detaily. Studené barvy v převaze. Co se týče hudby, vynikající je ústřední motiv – orchestrální hudba Harryho Escotta, dále několik Bachových kousků. Ke konci filmu zaujme zneklidňující prolínání onoho ústředního motivu s tepající diskohudbou. ~ Shrnuto podtrženo: Shame = Hanba = Stud je filmem o studu projevit v sobě člověka, lásku, čistotu, opravdovost. O studu ze svého stylu života. O STUDU ZE SEBE. O studu, který člověku brání se otevřít druhému. Doporučuji všemi deseti, ale varuju, dlouho po skončení snímku (ale i v průběhu) je člověku hodně hnusně. Nicotně. Studno. ~ ~ Nejsme špatní lidé. Jenom pocházíme ze špatnýho místa. () (méně) (více)
Po dlhej dobe dávam na niečo hodnotenie odpad!, ale inak sa proste nedalo... Egoistický úchylný narcis v hlavnej úlohe - to neveštilo nič dobré. Pár krát sa zdalo, že prichádza konečne nejaká zápletka, ale nakoniec nič - po celý čas rovnaký nevýrazný dej bez väčších zvratov. Mal som chuť to vzdať už po polovici, ale povedal som si, že ono sa to ešte nejako vyvinie a príbeh nadobudne nejaký konkrétny zmysel - ale napokon nič z toho. Tak tomuto už nepomohla ani Carey Mulligan - aj keď jej rola Sissy bola asi jediným čo v tomto filme zaujalo. Celkovo je pre mňa obrovské sklamanie - hlavne preto, že mnohí tento film vychvaľujú do nebies. ()
Reklama