Režie:
Chan-wook ParkScénář:
Wentworth MillerKamera:
Jung-hoon JungHudba:
Clint MansellHrají:
Mia Wasikowska, Matthew Goode, Nicole Kidman, Jacki Weaver, Dermot Mulroney, Alden Ehrenreich, Lucas Till, Ralph Brown, Judith Godrèche, Phyllis Somerville (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Po tragické smrti otce v den jejích osmnáctých narozenin se India Stoker (Wasikowska) seznamuje s Charliem (Goode), jejím charismatickým strýcem, o jehož existenci až dosud neměla ponětí. Když se Charlie nastěhuje k Indii a její labilní matce (Kidman), obě jsou okouzleny jeho šarmem a klidem. Brzy je ale jasné, že Charlieův příjezd nebyl náhodný, a že jeho šokující tajemství z minulosti můžou zásadně ovlivnit Indiinu budoucnost... nebo ji úplně zničit. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (569)
Hra s detaily, až pak teprve příběh .. takhle nějak mi připadal Parkův americký debut. Už to není tak korejsky šik, tak (ne)chutně krvavé, ale pořád je v tom znát jeho podpis. Možná i díky tajuplné a krásné Mie Wasikowski .. ()
Who watches the Stokers? Po režijní stránce minimálně unikát roku. ()
Kórejci to skúsili v Hollywoode a ja im fandim, ale Stokerovci sú dosť zvláštnym filmom. ktorý sa po celú stopáž tvári ako veľmi premyslený a chytrý hriller, ale nie je to celkom tak. N. Kidman hraje výborne a zo všetkých plastikových kreatúr z poslednej doby (M. Ryan. R. Zellweger) vyzerá a hrá najlepšie. Filmu kraľuje postava Indie, ktorú výborne stvárnila M. Wasikowská a nebyť jej detailne prepracovanej postavy tak neviem. Niektoré momenty pôsobia čudne, napr. keď India zistí príčinu úmrtia svojho otca, veľmi neprotestuje...Režisér urobil z otrepaného scenára pozerateľný film, ale ako celok iba priemer. 60%. ()
Absolutní. Neskutečně propracovaný a zábavný scénář, který doprovází výtečný vizuál a jako posila číhá v záloze skvělá hudba (hodně dobrá je po celou dobu, ale závěrečná scéna má díky ní neskutečný grády). Zkazky o výkonu Mii Wasikowské budou tesány do kamene (nebo alespoň do videoték internetových úchylů), ale ani zbylá část hlavního tria pranic nezaostává. Na takovej film je radost koukat, navíc mi říká, že mé ignorování Chan-wook Parka nebyl zrovna nejlepší nápad. Dílo výtečně propracované, které si zaslouží každou pitomou, nedůležitou cenu, kterou určitě dostane. ()
To bylo tak ártový! Ne, popravdě mě ta podivná práce s obrazem a hravé - nedoslovné - posouvání děje (samozřejmě a bohužel doplněné o záchytné - doslovné - bóje) asi docela bavilo. Nejsem si jistý, jestli jsem té holce nerozuměl, protože byla "jiná," nebo protože plácala blbiny.. ať tak či onak, poetické proslovy mě míjely. Sex a smrt, fajn. Že bych ale dívku v bílé spodničce dokázal nějak hlouběji uchopit.. zkrátka: zaujala, ale neuspokojila. Na závěr měl hrát roadtripovej rock'n'roll. Byl to tanec. Tanec, který nese napětí hry na společenskou událost, zatímco ho od sexu dělí jen pár gest a kousek látky. Verbale, jsi posedlý! ()
A já pořád přemýšlela, proč je ten film tak divný, pomalý, proč mi každá postava ukrutně leze na nervy... a při pohledu na tvůrce "Stokerů" už je mi to jasné: protože to režíroval Ťing Ťong a za kamerou stál Ping Pong. Zkrátka je to bez ohledu na bílé herce další ťamanská psycho úchylárna, se kterýma nejsem na stejné duševní vlně. Téma o vraždících psychopatech zajímavé, zpracování mě ovšem jakýmsi obtížně definovatelným způsobem sralo. 55% ()
,,Víte, čeho jste se dopustila?" ,,Jela jsem rychle a efektivně." ,,A v čem spočíval ten efekt?" ,,Abych vás přilákala...." Po delší době nádherný filmový zážitek připomínající, že film je medium vizuální. Vytříbená forma kupodivu nepřebíjí obsah. Střípky z rozbitého zrcadla se pomalu skládají, tu se zdvojí, tam nějaký nezapadne správně, jinde chybí... Bizarní obraz je skládán zvolna, trpělivě, protkáván zvuky a tóny, barvami temnými i zářivě pastelovými, odstíny bílé i cákanci rudé...krve. Hlavní postavy jsou svině, i když každá tak trochu jinak. Zhrzená manželka utápějící se v samotě a nudě, podivínská dcera libující si v zabíjení ptáků a temných pohledech a slizký strýček mající nejedno děsivé tajemství. Mrazivá atmosféra zvolna houstne tak, jak se stupňuje hrůza provázející konání postav. Snímek s artovými postupy jistě neosloví každého. Kdo se ale nechá omotat pavučinou a vtáhnout do děsivého světa, neměl by litovat. ()
Stručně a jednoduše - zajímavý a dobře zahraný příběh, ale styl jakým to bylo natočený mi prostě neseděl, takže nemůžu jít s hodnocením výš. 55% ()
Absolutne výborný rozbeh s magickou kamerou, strihom, nápadmi a výbornou Miou, ktorej detský face konečne nadobudol zrelšie ženskejšie kontúry. To, čo bolo vo filme imaginárne a čo reálne, si každý zodpovie sám, nepochybne však réžia dala nevýraznému a trochu iracionálnemu scenáru krásnu formu. Začiatok a rozbeh bol atmosferický a priala som si, aby to nič nepokazilo. Psychopatické oči Matthew Goodyho zahrali pekne až do konca, no bohužial stalo sa, že scenár to v závere jednoducho nevykryl a trochu skazil to zimomriavkové "napašmanie". ()
Proč? Režisér se snažil klást důraz na záběry, které nejsou obvyklé. To mu vycházelo, ale jen po určitou dobu. Postupem času začne film a neotřelé záběry nudit a nudu přiživuje i dost chabý příběh, který jakoby vymejšlel člověk, který to ve své hlavě nemá úplně v pořádku. ()
Velmi atmosféricky a psychologicky pojatý temný thriller o znetvořených duších mezi námi. Pointa trochu předvídatelná.. ()
Tak od tohto snímku som čakal viac. Nakoniec sa z neho vykľulo niečo čo ma neoslovilo. Taká rodinka psychopatov. Áno, musím uznať majstrovské spracovanie, ale výpovedná hodnota je pre mňa nulová. Je mi celkom jedno, či toto mal byť horor, na tom nezáleží, ale natáčať film pre film, to jednoducho nie je pre všetkých. Režisér skvelý, ale dielo samotné ma neoslovilo. Chápem, prečo to bolo takto natočené, ale ja nemám moc tento spôsob podania v láske. A vôbec celkovo som sa celý film nudil, pretože tomu chýbala svižnosť v deji. Tento je dosť zamiešaný, minulosť, prítomnosť sa mieša do jedného celku a vzniká tak guláš, ktorý bol zle ochutený. Pre mňa proste ubíjajúca nuda a šeď. ()
Pózerstvo vo všetkých ohľadoch. Nie je element filmu, ktorý by nebol sprznený Parkovým egom. Najbizarnejší príklad sú záverečné titulky - ani tie nemôžu byť "normálne", ale musia ísť zhora dole. Celé to vyzerá akoby sa technicky zdatný no umelecky vyprahnutý imitátor Wesa Andersona rozhodol nakrútiť thriller. Postavy sú absurdne preštylizované a nemajú nič s ľudskými bytosťami. Ich motivácie, či psychologický pôdorys sú ohraničené iba účelom, na ktorý majú slúžiť tvorcom. Podobne príbeh je len výluhom thrillerových klišé v až komicky preštylizovanom vizuále. Už som vyšiel z puberty, tieto samoúčelné egocentrické artové sračky ma už nebavia. Radšej si opäť pozriem oveľa úprimnejší Orphan. ()
Upřímně řečeno, je to nuda bez děje, ale překvapivě jsem se nenudil. Zajímavé. ()
kafkárna & film noir & lehce dostojevskij a Mia Wasikowska stoupá do nebe ... možná nepochopitelná, ale láska na první pohled! ()
Ve všech směrech průměrnej a co je horší tak i dějově ohranej scénář v pěkné audiovizuální slupce. Tak trochu jsem nepochopila, nad čím tu všichni tak slintají, mě tahle historka o znovunalezeném strýčkovi div neuspala. Třetí hvězda je fakt jen za tu slupku, po jejímž sloupnutí by tenhle film měl fakt ztěží co dát. 50% ()
"Krásná květina si svou barvu nevybírá..." ...a ani svoju vlastnú krv. Veľmi empirický a trochu empiriokriticistický film. Akoby som sledoval rendez-vous Lyncha s Hitchcockom, ku ktorému im menu prichystal Lars von Trier v spolupráci s Ki-duk Kimom s Amerom ako hlavným chodom... Apropo, Park si zobral na mušku úplne obyčajný námet, ktorý spracoval absolútne nekategorickým spôsobom. Alebo inak - povýšil neinvenčnú schému na umenie. Formálne film balansuje na rozmedzí dobrej desiatky žánrov a pre dej zásadných motívov - od fyzickej snímky o dospievaní cez komornú štúdiu rodinnej tragédie, psychologický thriller či dusnú drámu obostrenú mystériom až po antihollywoodsku vyhliadku na nekonvenčný pure-art. Navzdory prvotnému dojmu vo filme nejde o to, či je alebo nie je všetko tak, ako sa zdá - tak, ako to rád robil Hitchcock. Park vnáša do deja otázku nie či, ale prečo tomu tak je. Navyše sa s divákom rafinovane pohráva prostredníctvom početných flashbackov, počas ktorých rád využíva významové a obrazové paralely medzi minulým a súčasným. Docieľuje tak pomocou tých najbanálnejších detailov ako melodickosť, zvuk, pohyb či objekt - nie však ako nepostrehnuteľnú maličkosť, ale stavia ich do popredia a schválne zdôrazňuje tak, aby ich pozorný divák nemal šancu prehliadnuť. Podobné paralely však neraz používa aj v súčasnom deji a musím povedať, že je radosť sledovať, ako sa s každým z nich po významovej, výtvarnej aj hudobnej stránke vyhral. Tým sa dostávam k audiovizuálnej stránke filmu, ktorá je jedným slovom... nadpozemská. Podmanivá, vťahujúca, cielene útočí na vedomie a podvedomie diváka a hypnotizuje prostredníctvom úchvatných obrazov, štylizovaných luxusných interiérov, neopakovateľne vyvedených exteriérov, doplnkov, nábytku, sôch, stromov, trávy, šiat, vlasov, tvárí... A k tomu hrá lahodné, jemne tónované, miestami hravé, miestami temné melódie Clint Mansell. Hra na klavíri, interiéry a kostýmy ako z prvej polovice 20. storočia, dej zasadený do súčasnosti, ktorú zdôrazňujú len automobily či oblečenie hostí na smútočnej hostine. Artové detaily ako šaty, nedbalo povievajúce vo vetre, česanie vlasov, pavúk lezúci po stehne či praskanie koženého opasku a ďalšie, dôkladne servírované zvuky a obrazy, ale aj samotné prostredie a určité motívy (najmä tie späté s Indiou) pripomenú styčné body s Amerom. Skrz-naskrz perverzne prevrátené postavy zasa dajú spomenúť na Americkú krásu. A tak by sa dalo dlho pokračovať. Pomalý, mnohovrstevnatý príbeh idúci proti formálnym hollywoodskym očakávaniam stojí mimo umeleckej roviny na chémii hercov - a tá je bez výnimky brilantná. Mimika tváre, náznaky. Čo všetko sa môže skrývať za nevinným úsmevom? Dospievajúca krásna mladá India, jej atraktívna zmyselná matka Evelyn, a šarmantný, desivo dokonalý strýko Charlie. Postavy s psychologickou hĺbkou sú vizitkou scenáristu (i keď má svoje muchy, Wentworth Miller mi vyrazil dych - na to, že je to scenáristická niekdajšej prvotina hviezdy Prison Break...) a režiséra - a tak sa opäť dostávame k Parkovi. Prvý kontakt s ním som dlho odkladal, ale teraz vidím, že to bola veľká chyba. Možno jedna z najväčších, aké som doteraz v oblasti filmu urobil. Nadišiel preto čas ju napraviť. 100% Záverečný (a pomerne markantný) významový spoiler, dosť možno potrebný pre správne uchopenie deja: výtvarná stránka a sloh spolu s názvom nenápadne odkazujú na Brama Stokera a jeho gotický román Dracula. To v kombinácii s morbídnym nádychom asi nebude náhoda :-) Koniec spoilera. () (méně) (více)
Esteticky krásný, v dějové jednoduchosti překvapivý a snově atmosferický. Americkému Parkovi palec nahoru. 70% ()
Chan-wook Park mi znovu ukázal, že jeho styl není to pravé ořechové. Herecký výkon Mii je neslaný a nemastný, Nicole Kidman je nechutná tlama, která mi ve Stokerových vůbec neseděla. Vše ze začátku vypadalo tajemně a divák je nucen přemýšlet, což je velký klad. Bohužel když se vše rozlouskne, vše jde do kytek. K závěru přijde vraždění, které ztrácelo smysl a nevěřil jsem vlastním očím, jestli pořád koukám na to samé. Možná jdu proti proudu, ale já si nemohu pomoci, už dlouho jsem neviděl tak nudnou záležitost .. 4/10 = 44% ()
Chan-Wook Parku, vrať se prosím zpátky do Koreje, tam Ti to šlo mnohem lépe! Nebo si alespoň najdi lepšího scénáristu, protože Millerův scénař sráží tento film hodně dolů a pohřbívá tak i Parkovu, jako vždy, osobitou režii a skvělou kameru. Jsem velice zvědav, kam se budou ubírat další Parkovy kroky... ()
Reklama