Režie:
Jim KohlbergKamera:
Stephen KazmierskiHrají:
Julia Ormond, J.K. Simmons, Lou Taylor Pucci, Tammy Blanchard, Mía Maestro, Cara Seymour, Scott Adsit, Peggy Gormley, Josh Segarra, James Urbaniak, Alex Ziwak (více)Obsahy(3)
Příběh o otci, který se snaží obnovit pouto se svým 20 let ztraceným synem, jenž po mozkovém nádoru nezískává nové vzpomínky. Jelikož Gabriel nebyl schopen zbavit se víry a zájmů, které způsobily jejich fyzickou a emocionální vzdálenost, musí se Henry naučit přijmout rozhodnutí svého syna a pokusit se s ním spojit. Pomůže jim hudební terapeutka a především samotná hudba, která pomáhá Gabrielovi vzpomínat a otci znovu pochopit rozpad jejich vztahu před dvaceti lety. (Televize Seznam)
(více)Videa (2)
Recenze (62)
Je to zajímavě udělané, ale je tam rozpracováno příliš mnoho vztahů na to, aby se daly emocionálně uzavřít, takže to působí trochu prázdně. Nebo jsem jenom nerozluštil něco podstatného v anglické konverzaci. (Viděna EN verze bez titulků) *** Ve zkratce: Milovníkovi hudby ruplo v bedně, protože jako hudebník nebyl pro ostatní dost dobrej a nemohli by o něm natočit lehce nadprůměrnej film. Cecííília, Cecíííília, whééér ááár jůůů nau, Sicília ... ()
Na téma ztráty krátkodobé paměti vznikla řada různorodých snímků (thriller Memento, romantika 50x a stále poprvé) a tento rozhodně patří k těm vydařenějším a velice mě překvapuje minimální distributorský zájem. "Hudba hrát nepřestala" je nečekaně kvalitní, inteligentní snímek, který sice rozehrává provařené téma sbližování otce a syna, ale díky úvodní zápletce rozehrává silný příběh, podpořený vynikajícími hereckými výkony a výbornou retro hudbou. ()
Tých filmov zo stratou krátkodobej pamäti je už veľa, už sme tu mali romantickú komédiu v podaní 50x a stále poprvé potom sme tu mali melodrámu Dnes áno, zajtra nie, najlepšie z toho vychádza film Memento. Asi som divný ale vôbec sa mi tento film nepáčil, nudil som sa a to čo je najhoršie, že ani v tých scénkach kde sa malo hrať na city som nič necítil, kedže celá zápletka stojí na tom, že otec a syn sa pohádali, syn odišiel z domu a počas celých tých rokov nič o sebe nevedeli .... ()
Všechno je to o tvrdohlavosti a o generačních rozdílech. Ač film měl velmi dobrý potenciál, nějak mě nedokázal úplně zaujmout a vtáhnout do děje. Skvělá muzika, která prostupuje dějem byla podávána velice plytce... Tento film byl pro mě velice emočně slabý. Jediné, co mě dokázalo zaujmout bylo konečné sbližování otce se synem. To jak se jeden od druhého dozvídali důvody svého chování... "...tu noc to pro ni bylo poprvé a pro mě taky a tys mi řekl ať tu píseň vypnu..." Já osobně tohle ve svém životě nikdy neopomíjím, vždycky se nejdříve zajímám, proč lidé jednají tak, jak jednají. Protože naše činy mají vždy nějaký osobní důvod aniž bychom se o ty důvody dělili... Jedná se o dva slepé úhly pohledu... ()
"Člověk má v srdci místa, o nichž někdy nemá ani potuchy; teprve až se zaplní bolestí, dozví se o jejich existenci". Film protkávaný skvělými písničkami z minulého století plus dojemný příběh a s velmi dobře zahranou rolí otce v podání J.K.Simmonse. To vše je podtrženo závěrem, který mě zanechal uslzenou s kapesníkem v ruce. Jime, že ale umíš chytnout za srdce hned na první našlápnutí. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (1)
- Scénář filmu je založen na odborné eseji s názvem „Poslední Hippie" z knihy Dr. Olivera Sackse „Antropoložka na Marsu." (Marek#33)
Reklama