Režie:
Zdeněk Podskalský st.Kamera:
Vladimír OpletalHudba:
Angelo MichajlovHrají:
Vlastimil Brodský, Jana Brejchová, Iva Janžurová, Jan Libíček, Jiřina Jirásková, Josef Beyvl, Darja Hajská, Jaromír Hanzlík, Jaroslav Moučka (více)Obsahy(1)
Hvězdou výzkumného ústavu chemických závodů je docent Kostohryz (V. Brodský), kterého obdivují jak mužští kolegové, tak především kolegyně. Asistentky Dagmar (J. Brejchová) a Ester (I. Janžurová) jsou do něj dokonce zamilované, a to tak, že navzájem jedna druhou nesnášejí. Rafinovaná Dagmar jednoho dne sprovodí Ester ze světa a přinutí Kostohryze, aby se s ní oženil. Líbánky v hájovně se však zvrtnou v sérii smrtících událostí: Dagmar chystá na manžela nebezpečné léčky, neboť se dovtípí, že Kostohryz spolupracuje s policií na jejím usvědčení. Muži nezbude, než se bránit stejným způsobem. Všemu přihlíží popletený policejní kapitán Libíček (J. Libíček) se svou rázovitou řidičkou Alžbětou (J. Jirásková)… (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (96)
"Taky zmije?" "Jo. Byla přivázaná za vocas a tudíž pěkně nasraná." Při sledování tohoto filmu jsem nemohl uvěřit vlastním očím. Vlastmil Brodský je standardně výborný, stejně jako Jan Libíček. A propos, tohle je další potvrzení toho, že tito dva pánové tvořili naprosto dokonalou komickou dvojici. Copak je tu dál? Spousta černého humoru, spousta situačního humoru, spousta slovního humoru, možná nejlepší role Jany Brejchové, v této době ještě stále velice pohledná Jiřina Jirásková a její sarkastický humr, a samozřejmě, last but not least pánové Bouše a Mrázek: "K službám, pane rado..." Sice to není tak skvostně geniální jako Světáci, ale stejně se jedná o parádní vtipnou jízdu bez dobově poplatných prvků a se skvělým obsazením... ()
Povrchní mišmaš (postmoderna by bylo silné slovo), kterému ovšem chybí kouzlo třeba takového Felliniho (odkazy na Sladký život tu jsou dost zřetelné). Silně odkazový film (Hříšni lidé města pražského, Lipského a Vorlíčkovy komedie, Zločin v šantánu), z nějž mě nejvíce bavily Neckářovy písně, rockový šanson tohoto druhu vůbec nevyčpěl. ()
Miluji černé komedie a Ďábelské líbánky jsou doslova černočerné. Ze začátku mě trochu odrazovala až přehnaná fantastičnost, ale po výbuchu v atomovém krytu nastal ten pravý gejzír narážek a erotického jiskření. Brejchová je mrcha par excellence, ale přesto mě více zaujala Jirásková a její hlášky pronášené kamennou tváří. Kde jsou jen ty časy, kdy Češi ještě dovedli točit komedie, které obstály v plném srovnání se zahraniční produkcí... ()
Mít po boku atraktivní ženu je pro muže výhrou. Vlastimil Brodský ovšem záhy bude litovat, že manželský svazek uzavřel s Janou Brejchovou. Vražedkyní. Legendární režisér Zdeněk Podskalský je záruka dobré a chytlavé komedie. Tentokrát se utrhl ze řetězu. A stálo to za to. Se scénářem mu asistoval Jaroslav Dietl, což je vzhledem k nastalé době utahování tvůrčích šroubů docela zajímavý paradox. Dietl je totiž autorem většiny normalizačních seriálů. Film vznikl na začátku normalizační éry, kdy se jakékoliv odchylky od plnění systémových rudých plánů absolutně netolerovaly. A přesto je tento film naplněn až po okraj takovými provokativními nápady, až se zdráhám uvěřit, že prošel kontrolou a byl zachován jeho výsledný tvar. Brejchová vynáší samé extravagantní modely západního stylu, Brodský představuje výzkumného pracovníka, tedy žádnou dělnickou třídu, navíc nevzorného, neboť je zpočátku vyšetřován pro úkladnou vraždu své asistentky (Iva Janžurová). Policie a její vyšetřovatelé jsou také mimořádně nevšedně pojati. Jan Libíček s Jiřinou Jiráskovou připomínají spíše tajné špiony. A pochopitelně éterem občasně prolétne dovedně skrytá narážka na politický režim. Václav Neckář interpretuje píseň, jejíž text je poskládán z názvů tehdejších písničkových hitů. Vrcholem je scéna, ve které napochodují před konsternované diváky Bouše (Josef Vinklář) s Mrázkem (František Filipovský), postavy staromilských vyšetřovatelů z jiné filmové éry (Hříšní lidé města pražského). Nejustálenější a nejpevnější, ale neméně rafinovanou podobu má film v okamžiku, kdy se dění přesune na hájenku na Šumavě. Série několika pokusů ze strany Brejchové usmrtit Brodského je naprosto nevídaná nálož. Podskalský natočil film, který je stár přes půl století. Srší z něj neopakovatelná originalita a neskonalá tvůrčí energie. Hlavní herecké duo je vynikající. A každá vedlejší postava má ve filmu své dovedně zakomponované místo. Lituji jen, že film byl natočen v černobílém formátu. 8/10 ()
Proklatě černá crazy komedie, místy tak suchá, že se z ní práší. Zdeněk Podskalský v ní spojil mnoho druhů humoru od klasické grotesky po satirické špílce a díky obsazení, které je napěchované přímo obdivuhodně, se podařilo všechnu tu legraci jakespatří přenést ze scénáře na filmový pás. Mě osobně nejvíce bavila dvojice Jan Libíček a Jiřina Jirásková a vyzdvihnout musím i velice vtipnou a nápaditou hudbu Angelo Michajlova. "Víš co, miláčku, pojď na procházku." - "A můžu si vzít tu pilu s sebou?" - "Ale poneseš si ji sama." ()
Galerie (17)
Photo © Bontonfilm / Filmové studio Barrandov / Karel Šebík, Jaroslav Trousil
![Ďábelské líbánky - Z filmu - Vlastimil Brodský, Jana Brejchová](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/185/185565_88648d.jpg)
Zajímavosti (7)
- Natáčení probíhalo mimo jiné na Kokořínsku, např. na sklaním hradu Nedamy. (M.B)
- Ve filmu je zmínka, že hájovna se nachází v okresu Vimperk. V době natáčení filmu v roce 1970 však okres Vimperk neexistoval. Od roku 1960 je většina bývalého okresu Vimperk součástí okresu Prachatice. (adamc)
- Ve filmu si zahráli v menších rolích Josef Vinklář postavu inspektora Boušeho a František Filipovský postavu inspektora Mrázka - stejné postavy, jaké hráli i v seriálu Hříšní lidé města pražského (od r. 1968). (Willy Kufalt)
Reklama