Režie:
Jean-Pierre JeunetKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Yann TiersenHrají:
Audrey Tautou, Mathieu Kassovitz, Rufus, Jamel Debbouze, Clotilde Mollet, Isabelle Nanty, Dominique Pinon, Yolande Moreau, Maurice Bénichou, Claire Maurier (více)Obsahy(1)
31. srpna 1997 ve 4 hodiny ráno dostala Amélie (Audrey Tautou) nápad. Musí stůj co stůj najít dávného majitele krabičky vzpomínek, kterou náhodou našla ve svém bytě, a poklad mu vrátit. Jestli to ocení, je rozhodnuto. Amélie začne zasahovat jiným lidem do života. Jestli ne, tak nic. Kultovní romantickou komedii o nesmělé Pařížance s laskavým srdcem milují díky její hravosti a půvabu miliony diváků po celém světě. Film o drobných, ale o to důležitějších radostech, který získal řadu prestižních filmových ocenění, ani po 20 letech od premiéry neztratil nic ze svého šarmu. (Aerofilms)
(více)Recenze (1 578)
Vizuálně to vypadá úplně krásně a má to fajn hudbu. Ale.. občas je to nuda, chybí tomu emoce - bylo mě jedno, jestli svého vysněného "fotochlápka" Amélie nakonec získa -, a měl jsem pocit, že se film snaží být až moc vysoko, že je vlastně jen nešikovným romantickým příběhem, ze kterého se snaží dělat nechutně velkou, sladkou a poetickou love story.... ()
Hned po úvodních titulcích se člověku na tváři objeví úsměv a nezmizí ne dříve než za pár hodin.Skvělé, super, bomba ........ ()
Sice asi hloupé přirovnání, ale pro mě podobné jako Čokoláda. Skvělá atmosféra, velmi příjemný film do hnusného dne a nejen do toho, jeden z nejkrásnějších soundtracků. I když možná trochu nadhocovaný film. ()
Velm vtipný, velmi moderní a zajímavě pojatý romantický příběh s neobvyklými charaktery. Scénáž neváhá, kamera nechybuje a prostředí je prostě krásné. Nechybí ani nadsázka, jemný humor a troška komiky na účet špatných lidských vlastností. Velmi přijatelně optimisticky sladké. ()
9 rokov mi trvalo prekonať averziu a dokopať samého seba k zhliadnutiu tohto ospevovaného filmu. Zo začiatku som mal neuveriteľnú chuť DVD zahodiť do koša čo mi tak strašne liezlo na nervy to neustále: " Amélia (ne)má rada keď...", no ako príbeh postupoval a začal toho čoraz viac na seba nabaľovať môj záujem začal rýchlo stúpať. Najväčšie plus treba uznať husto prevrstvenému scenáru ktorý skvelo zachytáva a mixuje množstvo ľudských príbehov. Je však zároveň prehľadný, divák sa v ňom nestratí a hladko prepláva až do samotného konca. Nebyť niektorých absurdných scén (sex na záchode s hypochondričkou bol ako vystrihnutý z American pie) jednako by sa o klenot. ()
Tak jsem si říkala, co neuvidím za úžasný snímek, ale můj dojem do závratných výšin nevystoupal... Filmu nejde upřít originální pojetí a zpracování - zajímavá kamera, zajímavé efekty, záliba ve zkoumání detailů a malá mozaika různých osudů. Moc se mi líbila přítomnost jakéhosi "komentátora a posunovače děje". Ale ten děj? Z mého pohledu prakticky o ničem. Škoda. Kdyby se hlavní dějová linka odvíjela trochu jinak, měla bych z celého filmu asi lepší pocit. ()
Něžnost sama....k tomu dokonalá hudba Yanna Tiersena....a máme tu filmový skvost. ()
Nádherný poetický, zábavný, hravý, romantický, farebný, dojemný film s úžasnou hudbou s obrázkami toho, čo je na Paríži také pekné. Z tohto filmu vyžaruje niečo veľmi milé, jemné a optimistické. A stačí mi si pustiť alebo zahrať krásne klavíry Yanna Tiersena a hneď mám krajší deň :) ()
Velice příjemné, hravé ... nádech francozské atmosféry. Po shlédnutí Amelie, jsem měla pocit, že možná existuje dobrý konec, že někdy může něco dopadnout dobře. Pokud vás bude někdy soužit špatná nálada jako mě před prvními sekundami filmu, tak okamžitě si stáhněte zasněnou Amelii a nechte svůj smutek odplavat. ()
Detaily. To je to, co film dělá tak úžasným. Od začátku do konce jsem se nemohla odtrhnout od obrazovky. Co mě opravdu zaujalo, je stále vyzařující optimismus z Amélie (Audrey Tautou) a dobrosrdečnost. Hudba od Yanna Tiersena naprosto skvěle pasovala do prostředí krásné Paříže a v člověku vyvolává krásné pocity. Na tento film bych mohla koukat každý den a nikdy by se mi neokoukal, protože pokaždé najdu něco, co jsem předtím neobjevila. Oprávněně dávám 5*. ()
Zvláštní, poetický a kouzelně hezký snímek. Výborná kamera. ()
Každopádně roztomilý film, avšak nic co by mě nějak zvláště nadchlo, či snad ohromilo...ryzí průměr, zapadá mi mezi mnoho filmů daného žánru. Neurazí, pobaví, ale jinak vcelku o ničem...70% a ani o chlup víc. ()
Myslím, že u mě tento film doplatil na to, že jsem ho byla nucena snad 10 krát zhlédnout na základní škole na konci roku, když už učitelé nevěděli co s námi. No a musím říct, že to pro mě byla doopravdy nuda k uzoufání. Pamatuji si, jak se nad tím některé spolužačky přímo rozplývaly, ale bohužel nemohu sdílet jejich nadšení. Vybavuji si pěknou hudbu, ale to je tak vše. Pokud je film dobrý, měla bych si ho pamatovat mnohem déle. Dodatek: Když jsem si film pro objektivnost pustila znovu doma, stále mě na něm nic nezaujalo, resp. zaujala mě očividná snaha autora vytvořit skvělý film. U mě ne. ()
Už dlouho mě žádný film takhle nenadchnul...tohle je dokonale slazená symfonie jak herců, tak hudby i příběhu. Opravdu mistrovské dílo, které je škoda zhlédnout jen jednou. ()
Neobyčejné, poetické a nádherné dílo, u kterého jsem už na začátku tušila, že to bude něco vyjímečného. Amélie mě okouzlila stejně tak, jako atmosféra filmu:) ()
Esteticky dokonalý film, naprostá pastva pro oči. Neznám film, který by byl přívětivější pro všechny věkové skupiny i různé typy lidí. Skvěla Thiersenova hudba, kamera, Audrey. Naplňuje člověka energií. ()
Né každému to musí sednout , ale mě to zaujalo a pobavilo ()
I když filmy z dílny režiséra Jauneta moc nemusím, Amélie z Montmartru je snímkem, který mám moc rád. Je skvělé, že si udržuje přiměřenou míru komična vhodně kontrastující s poněkud smutnějšími scénami; je zpracován krásnou kamerou a podkreslen nejlepšími hudebními počiny Yanna Tiersena. Zkrátka film, ke kterému se rád vracím. ()
Tu jednu hvězdičku je nutno zdůvodnit, alespoň stručně. Tedy: silně mi vadí otrocké, nakašírované, načančané implantování magického realismu do evropských reálií. Ano, na volbu své metody má každý tvůrce nezadatelné právo. Já jako divák mám zase právo nesouhlasit. Už jsem to kdysi kdesi shrnula do následného názoru: zatímco magický realismus se zrodil z mytologických kořenů, a tudíž ho zajímá, "jak" se věc dějí, evropská kultura je od osvícenství definitivně spojena s racionalismem (mimochodem, velmi silně reprezentovaným právě francouzskou filozofií!). V Evropě tedy tvůrce zajímalo a zajímá, "proč" se věci dějí. V tomto směru budu evropské variace na magický realismus cítit vždycky jako něco cizorodého, ba konjunkturálně odcizeného jiné kultuře, aniž by byla respektována skutečná funkce takovéto "magie" v evropské realitě. V tomto smyslu se jedná spíše o (falešnou) postmodernu, a tu už vůbec nesnáším. ()
Audrey Tautou je úchvatná sama o sobě i jako Amélie, Amélie je úchvatná postava, ale možná jsem se až příliš namlsala těch pochval, které na film pějí všichni a ze všech stran. Možná, kdyby to viděla dřív, než jiné, podobné filmy. Takhle je to pro mne ale průměrný snímek. ()