Režie:
Jean-Pierre JeunetKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Yann TiersenHrají:
Audrey Tautou, Mathieu Kassovitz, Rufus, Jamel Debbouze, Clotilde Mollet, Isabelle Nanty, Dominique Pinon, Yolande Moreau, Maurice Bénichou, Claire Maurier (více)Obsahy(1)
31. srpna 1997 ve 4 hodiny ráno dostala Amélie (Audrey Tautou) nápad. Musí stůj co stůj najít dávného majitele krabičky vzpomínek, kterou náhodou našla ve svém bytě, a poklad mu vrátit. Jestli to ocení, je rozhodnuto. Amélie začne zasahovat jiným lidem do života. Jestli ne, tak nic. Kultovní romantickou komedii o nesmělé Pařížance s laskavým srdcem milují díky její hravosti a půvabu miliony diváků po celém světě. Film o drobných, ale o to důležitějších radostech, který získal řadu prestižních filmových ocenění, ani po 20 letech od premiéry neztratil nic ze svého šarmu. (Aerofilms)
(více)Recenze (1 578)
stylový film, který dýchá atmosférou. Amelie je osobitá slečna, která se rozhodla navrátit krabici plnou dětských vzpomínek, kterou našla ve své koupelně, správnému majiteli. A kdo je ten tajemný muž, co se v každé budce vyfotí a fotku poté roztrhá a odhodí? Kdo poslal trapslíka kolem světa? Velmi příjemý film, který vykouzlí úsměv na tváři každému. A kolik lidí se asi v tuhle chvíli miluje? Nádherný soundtrack je jen jahůdkou na dortu. ()
Lidské dobro a láska ztělesněné ve filmu. Plno situací, činností a pocitů, se kterými se ztotožňuji, podmanivá hudba, prostě navždy geniální ()
Krásný a barevný film, po jehož zhlédnutí jsem vždycky usměvavá a plná nadšení a rozhodnutá převádět slepé dědečky přes cestu a vyprávět jim, co se děje kolem... Děj je zajímavý, poutavý, originální, optimistický, ani na chvíli nenudí a Audrey Tautou je rošťácky roztomilá, pro tuhle roli jako stvořená, to všechno ano, ale tomuto filmu dává duši hudba Yanna Tiersena. Bez jeho hudby by tento film nebyl to, co je, ano, byl by to výborný film, ale Yann Tiersen ho povyšuje na nezapomenutelné umělecké dílo, dokonalé spojení barev a hudby, kamery a hudby, jednoduše hudba exceluje. Podle mě jeden z nejhezčích filmů a nejlepších soundtracků... Co třeba jenom tak ležet a poslouchat Sur le Fil? ()
Nuda, nuda nuda...Začiatok bol sľubný, ale humor sa veľmi rýchlo aj vytratil, absolútne ma to neoslovilo. Amélia mi liezla na nervy po prvé vzhľadom, ale do prostredia (zeleno-žlto-červeného) perfektne zapadla, tým pohľadom, ktorý ma mimoriadne irituje (Drenina) a nakoniec svojím vystupovaním, toto všetko je podľa mňa dosť závažný problém, ak je práve spomínaná hlavnou hrdinkou. ()
Asi nejlepší Jeunetův film. Abych byl nadšen, unešen a Bůh ví co posílal do trenek zas ne. 117 minut ušlechtilé nudy. ()
Velmi poetický příběh o hledání lásky a její naprosté slepotě. Skvělá Audrey v hlavní roli. Místy se trochu ten film táhne, ale celkově z něj jde obrovská radost ze života a samé pozitivní věci. A to je někdy velmi na škodu, pro mě příliš afektované... ()
V jisté době originální a krásně příjemný balzám na duši. Bohužel časem nafukovaná bublina, která vždycky praskne z přesycení. Kdyby film neměl kolem sebe tolik pozornosti, málokdo by dal pod tři. ()
No není Paříž to nejkrásnější město na světě? Ani se nemusím procházet po Montmartru, protože stačí si jen pustit Amélii a hned se tam ocitám. Líbí se mi forma vyprávění příběhu.. to jak se Amélie snaží vnést něco do života ostatních, i když na sebe zapomíná. Opravdu vynikající výkon Audrey Tautou a úžasná hudba v podání Yanna Tiersena. Tenhle film se mi vážně nikdy neomrzí :-) ()
Možná, že jsem čekal trochu víc - umístění ve dvacítce nejoblíbenějších filmů a zároveň mnohem slabší pozice v těch "nejlepších", to značí něco tuze zajímavého. Ale dopadlo to přesto dobře - Jejímu kouzlu jsem sice plně nepodlehl, na to jsem moc velký cynik, ale minimálně úsměv na tváři mi vykouzlila a svou originalitou (jak charakterovou, tak celkovým zpracováním filmu) nepatrně podkopala přesvědčení, že svět je jedna velká past na snílky. 90%. ()
Neskutečná a nekončící nuda. Nerozumím zřejmě ani francouzskému humoru, jinak si to neumím vysvětlit, proč má tenhle podprůměrný film tak vysoké hodnocení. ()
Hromádka malých radostí s úžasnou muzikou. Thumb up. ()
Sama Amélie mne až tak neokouzlila, ikdyž ač se to nezdá, tak si myslím, že takhle podobně ztracených duší je kolem nás víc a víc. No, snad se mýlím. Avšak o co méně jsem podlehl Amélii, o to více mi byly sympatické její nápady (protivný zelinář si opravdu nic jiného nezasloužil), ačkoliv se nedá říci, že bych osobně fandil jakémukoliv ovlivňování, či manipulování druhých, třebaže to myslela dobře a naštěstí jí to i mnohdy vycházelo. PS: Všude kam se na této databázi hnu, nácházím řady chválitebných a kladných slov na Tiersenovu hudbu k tomuto filmu. Jsem tomu rád, že jsou pravdivé. ()
Bláznivé, ztřeštěné, bizarní a hlavně francouzské. Už mě sice nebaví tolik, jako při prvním shlédnutí, ale pořád to je milý snímek s přirozenou Audrey Tautou. ()
Když jsem Amélii z Montmartru viděl poprvé před třemi lety, udělil jsem jí čtyři hvězdy. Nyní, po třech letech, jsem viděl snímek znovu a nejspíše znovu ho označkuji čtyřmi stars. Filmek to je perfektní, to se nebudu vůbec hádat. Dokonalá Audrey Tatou nepřestane člověka ohromovat svou vášnivou a přesto nevinnou francouzštinou a historická Paříž prostě nemůže nikdy nechat člověka klidně sedět. Dále jsou zde nádherné vedlejší postavy - od zelináře bez srdce přes jeho pomocníka Luciena až po křišťálového malíře a typickou paní domácí. A to je jen zlomek! Nesmím zapomenout na sladký scénář s třešničkou na dortu v podobě ladné fracouzské hudby atd. atd. Ano, tenhle film si mě získal prakticky vším. Ovšem přesto mi něco brání v tom, abych nedal plný počet. Co to je? To zjistím možná při dalším zhlédnutí. Snad. ()
Nevšedný, svieži film o najjemnejších pocitoch a bohatom zmyslovom vnímaní jednej jemnej Parížanky vyrozprávaný s neuveriteľnou ľahkosťou a poetickosťou. Amélia z Montmartru tiež dokazuje, že kvalitný film nepotrebuje horibilný hollywoodsky rozpočet, ale hlavne nápad, čo je myslím vhodnou témou na zamyslenie pre netvorivých slovenských tvorcov. ()
Keby som v sebe vydolovala aj tú poslednú štipku optimizmu, ktorá sa tam niekde hlboko skrýva, určite by som išla na 5* .. tá nádherná melanchólia, ktorá prestupovala celým dejom, by si to určite zaslúžila .. ale .. trošilinku sladké na záver. ()
Především skvělá hudba Yanna Tiersena. Pak to ostatní - zajímavě podaný, sympatický a nijak přehnaně romantický příběh a skvělé herecké výkony. Bál jsem se kýčovitosti, žánrové označení romantická komedie mě odrazovalo jako máloco jiného, ale nakonec z toho vylezl skvělý film. ()
Snad po deseti letech se znovu k Amélii dostávám s tím, že jsem možná do ní dorostla.. Předtím mi celá ta euforie kolem toho přišla šíleně nafouknutá a nechápala jsem, co je tak skvělýho na "divný holce" s vlastním světem. No a vida, stačí si v životě toho trochu prožít, všímat si víc detailů a spousty malých krás, co v sobě Amélie má a je to tady. Kamera je teda vyloženě skvostná, hudba výborně okoření atmosféru Francie a příběh? Ten se dotýká asi nás všech z pomáhající profese.... Musím ještě dodat, že se mě dost zaujal osud "skleněného muže" - moc hezká vedlejší a vlastně dost důležitá role. Ač je film tak trochu pohádka, je vkusně naservírovaná s ideální špetkou humoru a má v sobě tolik reality, až chvílemi mrazí. ()
Co se dějové linie týče, nic moc. Co však oslovilo moje infantilní, naivní a romantické já, které tkví někde hluboko uvnitř pod vrstvou pesimismu nahromaděné během let mého života, byla roztomilá tvář Audrey Tautou a její touha šířit kolem sebe dobrodiní. Do toho klasická francouzská hudba, jíž dominuje jak jinak než harmonika, a sluncem prozářené ulice Paříže. Po shlédnutí snímku máte aspoň na chvíli pocit (než případně opět vyprchá), že život je krásný, že lidé jsou dobří a že pravá, nefalšovaná láska snad opravdu existuje. ()
Nesnáším romantické filmy, od tohoto filmu jsem vůbec, ale vůbec nic nečekal a kouknul sem se na něj jen pro to, že se na něj koukal kamarád, abychom to mohli porovnat. Ale hned na úvod jsem byl překvapen nevšedností příběhu, hereckými výkony a hlavně páni, mělo to děj a ne jako nějaká romantická konverzačka typu: miluji tě, proč mě opouštíš a podobně. poslední čtvrtina filmu byla ovšem nejlepší, až uchylně dokonale postavenej děj, který nějakou neuvěřitelnou náhodou dával smysl. V konečně perfektní výhon Auderey Tartou, která umí svůj obličej prodat.... ()
Reklama