Režie:
Asghar FarhadiScénář:
Asghar FarhadiKamera:
Mahmoud KalariHudba:
Sattar OrakiHrají:
Payman Maadi, Leila Hatami, Sareh Bayat, Shahab Hosseini, Sarina Farhadi, Merila Zare'i, Bábak Karímí, Ali-Asghar Shahbazi, Shirin Yazdanbakhsh (více)Obsahy(1)
Strhující manželské drama ze současného Iránu ukazuje, jak fatálně mohou být lidské osudy a rodinné vztahy ovlivněny společenskými předsudky a přísným právním systémem. Manželská dvojice, Nader a Simin, čelí životnímu rozhodnutí, které ovlivní nejen jejich vztah, ale především budoucnost dcery Termeh. Jedině pokud odejdou z Iránu, zajistí jí svobodný život, ale Nader odmítá opustit vážně nemocného otce. A tak Simin nezbývá, než požádat o rozvod. Jedinou zbraní matky a manželky v iránské společnosti je vyčkávat. Jenže Nader, který se má náhle sám starat o dceru i otce, selhává a zaplétá se do problémů se zákonem. Co mělo být jen zkouškou vztahu se brzy prohloubí v opravdové drama. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (346)
Je zajímavé sledovat odlišnou kulturu, která jak vlastně zjistíme, probírá stejné, ale úplně stejné problémy jako ta "naše". Obrázky teroristů a vybuchujících bomb jsou v našem mozku tak tvrdě zazděný, že budete skoro šokováni, že jsou tito lidé v některých ohledech lepší...... ()
Zajímavý náhled do muslimské společnosti. Nemám, co tomuto snímku vytknout - nabízí opravdu objektivní a realistický pohled, který na jednu stranu boří předsudky a na druhou stranu je zase naplňuje. Někomu by možná vadilo, že to je dost konverzační dílko nebo že je tam dost dějových zvratů, ale když se člověk dostatečně ponoří do příběhu, zas mu to tolik nepřijde. [MFFKV 11] ()
Jedno z největších překvapení na letošním MFF. Rád jsem tento film viděl ale na druhou stranu mě štve, že už i v Íránu točí lepší filmy než u nás. ()
Asi jsem viděl málo íránských filmů, jelikož všechny na mě zatím působily dost stejně. I tady to byla hromada hádek a ukřičených momentů doprovázená takovou až "dokumentární" kamerou. To však neznamená, že by se jednalo o špatný film. Člověk se do toho zakoukal a ani si neuvědomil, že už je konec. Jen to není druh světové kinematografie, kterou bych si pouštěl v jednom kuse. ()
Precizně napsané, vysoce emocionální společenské drama. Dvě íránské rodiny, jedna moderní ze střední vrstvy, druhá silně věřící a z chudých poměrů, svede dohromady tragická událost. Všichni jsou posléze zachyceni ve spleti strachu, lží a obvinění. Jejich bloudění v nejasných obrysech mnoha tváří pravdy je vyčerpávající, umocněné navrch tím, že žijí v nesvobodné zemi, kde láska k bližnímu je přepychový luxus. ()
Ja Irán nepovažujem za krajinu zla, aj keď ho skúšajú západné médiá a politici takto očierniť a báchorkami o zbraniach hromadného ničenia sa snažia podmaniť poslednú krajinu blízkeho východu, ktorú ešte nedestabilizovali a neovládli. Je to iná mentalita, to si treba priznať, iné náboženstvo a podľa toho sa na veci pozerajú. Aj tento film je o tom, ako ženy porobia nezmysly a zapletú do toho mužov, čo pri závere o emigrácii vyznieva v prospech mužov. Nemyslím, že by to bolo až tak protirežimové, súdnictvo rozhodne dobré nie je, no Irán je predovšetkým islamská republika a zahalenie, či predpisy dodržiavali, dokonca tam žena volá niekde a pýta sa, či to a to je hriech. Mňa však tieto politické podtóny filmu neznepokojovali, skôr som si vychutnával dosť rozumné riešenie problémov s vysokou dávkou empatie, plného kľudného riešenia dosť závažnej témy. Záver môžte napriek zaujímavému zakončeniu vytušiť, no je to o tom, bezpečnosť a prosperita alebo láska k tomu, ktorý z toho vyšiel ako poškodený a nevinný. Islamské zameranie krajiny je problém a bráni akej takej demokracii, no v mnohom sú príkladom zas oni, ale nemyslím, že vojenské riešenie od krajín skutočného zla vo vedení, akými sú USA by situáciu zlepšili. Tento film bol hlboký, nebol nudný a mal isté kúzlo, ktoré ho radí ku kvalitným filmom. ()
Nemám rád, když se za filmem hledá něco jiného než co ve skutečnosti je. Pokud ale za Rozchodem Nadera a Simin vidíte skrytý kritický pohled na íránskou společnost, máte nejspíše pravdu. Kromě silné životní situace a dobře napsaného příběhu tady totiž jdou vypozorovat motivace plynoucí s ne-tak-úplně skvělé situace, ve které se současný Írán, respektive jeho občanská společnost nachází. Vždyť samotný problém, který způsobí odchod Simin, je způsoben touhou emigrovat do jiného státu. Všudy přítomný je tady i rozpor dnešní mederní společnosti s poměrně striktním výkladem práva šária. I pokud se ale divák nezaměřuje na pozadí, nabízí Rozchod Nadera a Simin hodně silný a hodně zamotaný příběh, který graduje až do závěrečného finále. Nominace na Oskara zcela zasloužená. What is wrong is wrong, no matter who said it or where it's written. ()
Přiznávám, mám pro Persii slabost, nikoliv politickou ani náboženskou, za to onu čirou lidskou. O čemže ta je? Z velké části o autentické lidské velikosti a v malé míře také malosti. Excelentní scénář a Írán všedního dne. Panj! Mersi! ()
Hodně hořká pachuť od začátku filmu po jeho konec. Kličkování a vzájemné citové vydírání všech aktérů, jen proto, aby přežili bez úhony v prostředí plném krutých náboženských pravidel. Ačkoli jsem měla tendence chování v podstatě všech postav odsuzovat, ke konci už mi bylo jasné, že jinak se tam ani žít nedalo. Nikdy, tak hrozné pokrytectví, přetvářku a vynucené lži dospělých a dokonce i dětí. Rozhodování mezi 4 a 5 hvězdičkami ovlivnila upřímnost a otevřenost filmu, za který vzdávám tvůrcům hold. ()
Rozchod Nadera a Simin mě dlouho odrazoval svou stopáží. Nakonec se ukázalo, že mé obavy byly docela oprávněné, protože kdyby film trval o třicet minut méně, nic by se nestalo. Ale nevadí. Rozchod Nadera a Simin vykresluje vztah dvou lidí, manželů, krátce poté, co se rozhodnou, že se rozejdou. Kdo rozchodem trpí nejvíc, je celou dobu patrné a ke konci filmu do očí bijící. Snad kvůli tomu dávám filmu čtvrtou hvězdičku. Není to film, který bych chtěla vidět znovu, nicméně vůbec nelituji času, kterým jsem s tímhle párem strávila. ()
Vážně výborný film, špičkové drama o rozpadu jedné íránské rodiny a hledání spravedlnosti v krutém, arabském světě. Farhadi svůj snímek skvělě zrežíroval, moc se mi líbil takt, jakým vedl své postavy, takže si divák má možnost u každé z postav najít jejich opodstatnění, jejich důvody, proč se zachovaly, jak se zachovaly a žádná, skutečně ŽÁDNÁ postava ve filmu Rozchod Nadera a Simin není černobílá, což je obrovský plus snímku. Pro západoevropského diváka prostředí filmu může být hrozné, kruté nebo nepochopitelné, ale pokud dáte čerstvě ověnčenému filmu Oscarem za nejlepší cizojazyčný film šanci, dostane se vám skvělé podíváné o lidských osudech v naprosto jiných podmínkách se společenským přesashem. P.S.: Nikdy bych nečekal, že sociální drama bude mít napětí jak staré thrillery od Hitchcocka! ()
Skvěla natočené rodinné drama Rozchod Nadera a Simin je jasnou ukázkou pro všechny zaujaté. Hluboko uvnitř, přeze všechny společenské a náboženské rozdíly jsme všichni stejní. Farhadi natočil silně osobní snímek, který divákovi zprostředkuje silnou dávku emocí přímo z první ruky. Jasná ukázka také toho, že emoce není třeba dolovat stále stejnou cestou, stačí je jen ukázat ve své čiré podobě. [85%] ()
Emocí plné a silně působící sociální drama jedné íránské rodiny, která se rozvádí. Na začátku stojí muž a žena, každý se svým názorem a vlastními činy. Činy, které následně vyvolají celou kaskádu událostí, jež ovlivní životy mnoha dalších. Na film jsem šla s velkým očekáváním. To někdy nedopadá dobře, nicméně zde se zadařilo. Dramatické zpracování následků jedné nešťastné nehody nám pootvírá dveře do naprosto jiného světa. Světa, ve kterém ženy nosí šátky, jejich slovo nemá takovou váhu jako slovo muže, svět Koránu a islámských tradic. Je zvláštní pozorovat místní obdobu soudu, to, jak je jednoduché ovlivnit svědky a na druhou stranu mít smrtelný strach z porušení té malé, ale pro většinu tak životně důležité, modlitební knížky. Konec musí dostat do kolen každého. Pro mě je to jeden z nejlepších snímků, které jsem měla doposud možnost vidět. ()
Člověk na to kouká a kouká a pořád si říká, že dobrý a dobrý, ale že se z toho neposadí na zadek jen proto, že to natočili někde na konci světa. Jasně, postavy jsou úžasně reálný, všichni jsou vlastně normální lidi, jen s větší či menší mírou charakterových vad, v otázce politiky a náboženství je to velmi osvěžující plavba střední cestou, a to i přes skutečnost, že se film k oběma otázkám nejednou vyjadřuje. Občas se i dozvíme něco málo z toho, jak vypadá takový běžný den běžného Íránce, který ničemu nepřisluhuje, proti ničemu se nebouří, a jen se snaží udržet rodinu pohromadě. Jenže ono to nevypadá bůhvíjak objevně, celé to působí jako každé druhé snadno zapomenutelné Západní indie, pouze zasazené do exotické země plné burek, hijábů, perštiny a plnovousů. Navíc je to natočené na obyčejnou kameru nijakým kameramanem, takže se nejenže nedočkáme Full HD obrazu, ale ještě k tomu estetické oko i toho burana z Čech, co je zvyklý na všelijaké filtry a postprodukční vychytávky, celý ten mix zelené, bílé a šedé, který připomíná domácí video z devadesátých let, trpí a cítí se ošizeno. Jééénže... jenže ono to celé graduje. Dozvídáme se nové okolnosti a nové motivace. A klesá nám čelist. Výsledný produkt mě sice úplně nesemlel, ale přesto mi zabrnkal na emoce, svědomí i představivost, ohromil mě a inspiroval... a utvrdil mě v přesvědčení, že jestli bych se měl u Oscarů nějaké kategorii věnovat, jsou to Nejlepší cizojazyčné filmy. ()
Můj klenot na MFF KV 2011 a po dlouhé době nebezpečné přiblížení genialitě - viz http://www.indiefilm.cz/2011/07/08/mff-karlovy-vary-14-rozchod-nadera-a-simin/. ()
46. MFFKV - pro mně nejlepší letošní film ve Varech a jeden z nejlepších filmů, co jsem kdy viděl. Tady se dokonale ukazuje, jak každý film přes sebelepší herecké výkony a zpracování stejně sotjí a padá se scénářem. Děj který tepe, herci kteří hrají neskutečně civilně a hlavně věrohodně, a "posraná" situace, která se může stát každému z nás lusknutím prstu. Strašně by mě zajímalo jaké k běmu byly postoje v Iránu. ()
Ze zacatku se to sice tvari jako nesympaticky realisticky blabol ze sveta, kde zeny maji zahalene haro a muzi vypadaji a chovaji se jako potencialni adepti do lokalni teroristicke organizace typu Al-Kajda, ale zdanlive obycejne zivotni situace se zacnou nestastnym sledem nahodnych udalosti postupne menit ve spravne vyhrocene a dobre napsane drama. Cim blize konci, tim pusobivejsi. 6/10 ()
Fatální jak Beethovenova osudová, od začátku až do konce. Ale to je paradoxně zároveň jediná slabina filmu - postrádá totiž gradaci. Pro hollywooďata je to skvělé drama s perfektním námětem, scénářem, herci i (a především) sdělením, jehož závěru prostě "chybí koule." ()
Krásně rozehraná partie. Inteligentní, košaté drama, sofistikovaná síť mezilidských vztahů, konflikt racionality a citů. Film o tom, jak velké škody dokáže napáchat hrdost a neústupnost. Íránci umí. ()
Íránský film si prostě zaslouží pozornost a je vidět, že od 90. let se trochu proměnil, aby bylo zřejmé, že i zde je vývoj. V případě sledování snímku "Rozchod Nadera a Simin" vám dojde, že režisér i scénárista v jedné osobě má zajímavý smysl pro humor stejně jako pro dramatickou linku. Všechno se spojuje v místy až absurdním příběhu, který je ale pořád velmi realistický. ()
Reklama