Obsahy(1)
Současná komedie Antonína Procházky o lásce a politicích, kteří svoji bezcharakternost vysvětlují státními zájmy. Záznam inscenace Divadla J. K. Tyla v Plzni. Lehce potrhlý vynálezce, vdova po majiteli ropovodu Družba, záletný politik napříč politickým spektrem, sportovní komentátorka, která zjistila, že už ani ve sportu se nehraje fair play a mladý dokumentarista toužící po čisté lásce nebo aspoň po sponzorech jsou protagonisty nejnovější komedie Antonína Procházky. Na rozdíl od svých předchozích komedií se autor tentokrát nezabývá jen partnerskými krizemi, ale přivádí na jeviště i antihrdiny dneška, bezkrupulózního politika zaklínajícího se státním zájmem a zástupce novodobého a morálně (minimálně) problematického povolání ? lobbistu a dokazuje tak, že, ač je to k nevíře, může současná politická situace i dobře pobavit. Ovšem jen na divadle, které si může, na rozdíl od reality, dovolit luxus happy endu. V Procházkově komedii totiž nezvítězí gauneři, ale slušní a úplně obyčejní lidé. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Velice komerční způsob divadelní práce. I přes dobrý text mě někteří herci nepřesvědčili, že umí hrát. Prcoházka se snaží dělat divácky úspěšné komedie, například VĚRNÍ ABONENTI jsou největší špička, ale tady i ta režie pokulhávala a mnoho situací bylo psychologicky neuvěřitelných ( a to neomlouvá, ani to, že se jedná o komedii) jak jsem se na to moc těšil, byl jsem zklamán, i když Procházku považuji za kvalitního divadelníka a mám ho moc rád... ale v divadle bych snad měl lepší zážitek... Takovýto způsob herectví předvadějí mnohé amatérské soubory na festivalech... a co ta hudba ??? co to byl za karnevalovej rámus ??? ()
Antonín Procházka je čím dál více aktuální, tohle je vždycky zrádné, aby se z toho nestala komunální satira, ale tahle hra zručně balancuje...a Martin Stránský zase boduje. Navíc slovník politických projevů je využit beze zbytku a vynalézavě. 70%. KDYŽ HLADÍM TVÉ KRÁSNÉ, KŘEHKÉ, VOŇAVÉ TĚLO, TAK MÁM POCIT, ŽE V SOBĚ CÍTÍM SÍLU ZA TŘI KOALIČNÍ POSLANCE! ()
Ačkoliv jsem nadšenej fanda plzeňskýho divadla, který pravidelně navštěvuju, tak tohle byla vlastně první hra, kterou jsem od Antonína Procházky viděla a možná i díky tomu ji považuju za nejlepší. Už jsem shlédla záznamy Celebrit, Přes přísný zákaz...., S tvojí dcerou ne a další a Ve státním zájmu je u mě prostě na prvním místě. Je vidět, že hra je psaná plzeňským hercům na tělo, protože je vidět, že všichni si od první minuty své role užívají... a já s nimi. Akorát mě na konci vždycky štve, že doopravdy neexistuje ten neviditelnej plášť, odhlučňovací kukla, brejle pro nevidomý, zvukotěsný slipy nebo podprsenka, která po rozepnutí zahraje 5 taktů Ódy na radost :D ()
Myslím, že záznam divadelní inscenace není tak docela film, proto sem nepatří. Nebudu ho tedy hodnotit hvězdičkami. Nicméně divadelní hra Ve státním zájmu je dostatečně vtipná, bez hluchých míst a obsazena zdatnými herci. Jako divadlo bych ji hodnotil na tři a půl hvězdičky s přesahem do čtyř. Text přeci jenom klouže po povrchu a humor nabízí tak trochu podbízívý "obecnému" vkusu. ()
Nemohu si pomoci a dělám to nerada, protože Antonína Procházku mám ráda, ale tohle se prostě nepovedlo. Nechme chvíli stranou tu "aktuální" politickou satiru, která je samozřejmě stále platná.. koneckonců se nedozvídáme nic světoborného, A.P prostě zapracoval do hry všeobecný dojem běžného člověka z politiky. Především je to ale vztahová konverzačka, a ta tak nějak nefunguje, šustí to strašně papírem. Výměny sporťačky a politika na samém začátku hry jsou zábavné, či snad nečekané, možná první dvě minutu, dál už ne. Herci nehrají, pouze deklamují, zdá se, že pouze A. P. ví, o co jde, takže ten jediný zde působí jako herec. Strašně jsem se nudila, dokoukat to stálo nesmírné úsilí. Škoda. ()
Reklama