Režie:
Jozef RežuchaScénář:
Ján SolovičKamera:
František LukešHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Vlado Müller, Karol Machata, Jan Tříska, Ľudovít Greššo, Juraj Paška, Karol Černík, Elena Zvaríková-Pappová, Jozef Čierny, Sylvia Turbová, Zita Furková (více)Obsahy(1)
Partia šoférov platených podľa výkonu zápasí s tvrdou robotou vo veľkom kameňolome, kdesi, kde líšky dávajú dobrú noc. Do kolektívu predáka Petra Hoťku zvaného Maco (Karol Machata) nastupuje nový pracovník Marek Orban (Vlado Müller). Vo svojom vnútri je to hlboko morálny človek, hoci ho podmienečne odsúdili za ublíženie na zdraví. Zbil totiž milenca svojej ženy (Elena Zvaríková-Pappová), ktorému musí navyše splácať odškodné. Marek to pred ostatnými členmi party tají, lebo sa hanbí. Maco z priateľstvo voči Markovi pripisuje partii neexistujúce fúry, čo sa, samozrejme, prevalí. Kolektív však napokon ukáže svoju silu a dodatočne odpracuje nezaslúženú odmenu. V ťažkej životnej chvíli práve medzi chlapmi Marek nájde svoju skutočnú rodinu, pretože jeho nestála žena ho znovu podvádza.. Téma pracovného hrdinstva sa v uvoľnenej atmosfére 60. rokov celkom stratila. Až snímka Dosť dobrí chlapi scenáristu Jána Soloviča (mimochodom, scenár ležal v dramaturgii nepovšimnutý sedem rokov) a režiséra Jozefa Režuchu nadviazala na túto líniu a zároveň predznačila normalizačné hodnotové smerovanie desaťročia. Tézovitosť snímky spočíva najmä v tom, že zlyhávanie spoločnosti sa interpretuje ako zlyhanie jednotlivca, stačí iba šibnúť čarovným prútikom vzorného pracovného kolektívu, a labilný hrdina sa zázračne napraví. V snímke sa síce takmer nepolitizuje, ale práve skrytá ideologická reklama pravdivo pôsobiaceho životného príbehu sa stala pre normalizáciu ideálnym modelom nenápadnej prevýchovy občana. Napriek tomu však je snímka cenným príspevkom pre milovníkov slovenského hereckého umenia, ako ho predviedli také osobnosti ako Vlado Müller či Karol Machata. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
I snímky o řidičích náklaďáků, buď na stavbě nebo v kamenolomu, patřili mezi tzv. výrobní filmy, mající v sobě nějakou moralizační výpověď. To patřilo například pro televizní snímek ´Noční jízda´ (1972) nebo ´Kdo hledá zlaté dno´ (1974). Ještě před těmito snímky vznikl tento slovenský, který se sice dobovou ideologii okatě snaží obejít, ale svou silnou moralizační výpověď nezapře. Příběh tedy odehrávající se někdy v 70 letech a ukazuje, jak silný může být pracovní kolektiv. Dnes jednoduše řečeno, jak si v partě dokáží vzájemně porozumět a pomoct si v životní nouzi. Taková námět, byť se zcela jinou problematikou, tvůrci použili už dříve, třeba ve snímku ´Na pochode sa vždy nespieva´ (1960), kde si Vlado Müller zahrál také, byť ne hlavní postavu. Různé charaktery jsou tak předností, z nichž nejvíce vyčnívá Jan Tříska, samozřejmě do slovenštiny nadabovaný, v roli sígra a namyšlence v otázce pracovních úspěchů. Jeho prostřednictvím je tu krásný odkaz na francouzský snímek ´100 000 dolarů na slunci´ (1964), neboť je v jedné scéně přirovnáván k Jeanu-Paulovi Belmondovi, kterého Tříska před svou emigrací na Západ daboval a který ve zmiňovaném filmu hrál taktéž řidiče náklaďáku a vcelku charakterově podobnou roli. Kolektiv je tedy kolektiv a tímto se vyobrazuje silný příběh o vyrovnání se s minulostí vlastními silami, právě s jistým moralizačním aspektem, neboť nechtěná pomoc jednoho z party, mající k tomu své důvody, překročí hranici zákona, čímž je do toho zapleten i zbytek party, aniž by o to věděli. A jak se kdo k situaci postaví? Vlado Muller pojal svou postavu adekvátně a naprosto pevně už ve svých základech. Právě jeho postava se snaží vyrovnat se svým problémem sám, zodpovědně a bez pomoci. O tom ten příběh je. Ona výrobní sféra s náklaďáky jakožto prostředí, ve kterém se to celé odehrává, je po filmové stránce úžasná. Co záběr na T 138, to perla a ve svém smyslu i reklama na dovednosti takového stroje. Fanouškům Tatry musí při scéně přejezdu přes vodu plně naloženého srdce zaplesat. ˇDosť dobrý chlapi´ je dost dobrý film nejen svým námětem, ale i zpracováním. Na počátek politicky normalizačních 70. let docela tvůrčí zázrak. Škoda pozapomenutí snímku. Dnes už něco podobného nikdo nenatočí. ()
Najlepším liekom na horkosť v duši, spôsobenú neverou vlastnej ženy, je chlapská práca v kolektíve. Veď prevážané haldy kamenia na tatrovkách v rytme hudby Zdeňka Lišku hrkotajú sladšie ako ženské orgazmy a cítiť v sebe hrdosť najlepšieho vodiča sa skutočne nedá zameniť za nič na svete! Prostredie neschodných ciest, prašnej stavby, kameňolomu a umakartových ubytovní sú schopné spoločne so silou kolektívu vyliečiť nielen vzkypené násilné vášne, ale aj zmierniť frajerskosť zvodcovského kohúta. Exteriéry, doplnené pohľadmi na kockaté nevzhľadné stavby, diaľnice a betónové sídliská prispievajú k upevneniu ideálov socialistickej výstavby a výchovy nového človeka. Pomerne spoľahliví herci, spomenutá Liškova hudba a nechcený humor zvláštne nakrútených dialógov, s výrokmi často mimo realitu všedného života, posúvajú tento film niekde do pásma zaujímavých a obskúrnych podivuhodností normalizačnej éry. ()
Socializmus ako vyšitý, ale mňa schvátila nostalgia lebo taká istá tatrovka odvážala hlinu zo základov nášho rodinného domu stavaného práve v tých časoch. Šofér sa veľmi podobal na Müllera a zobral ma párkrát do kabíny ako 5 ročného frkana. Námet a scenár nič moc, no herectvo Třísku, Machatu či Müllera je nadčasové.. ()
Melancholická Liškova hudba ,parta správných chlapů - řidičů co staví most. A dilema co s prémiemi za připisované fůry. Za zmínku stojí Třískova figurka povýšeného frajírka,jezdícího v tatře v bílé bundičce a tuzexových džínách . 40 %. Hudební motiv filmu byl využit ještě jednou, jako ústřední melodie k seriálu Muž na radnici jen to Liška zrychlil--neuvěřitelné...😎 ()
Dosť dobrí chlapi sú podľa môjho názoru dosť dobrým chlapským filmom. Drsné prostredie, chlapská rivalita, posedávanie v krčme, otázka samoty a ženy. Tých 73 minút celý čas šľape do pedálov, až človek zabudne na trochu za vlasy pritiahnutú zápletku. O čom film bude, sa dozvedáme trochu neskoro, takže nechcem spoilerovať. Iba toľko, že na podobnú záležitosť by sa všetci vykašľali a rýchlo by sa na celú vec zabudlo, nehovoriac o tom, že nikto nemal v úmysle niečo vyšetrovať. Vlado Muller opäť dokazuje, že na Slovensku nikto nemal takú chlapskú charizmu ako on a Třísku by som si nikdy v úlohe on Juana predstaviť nevedel, ale dokázal to. Komentár č. 5000 ()
Galerie (3)
Zajímavosti (4)
- Filmovalo sa v Borinke, Bratislave a Pezinku. (dyfur)
- Vo filme zaznie prirovnanie Jana Třísku k Jean-Paul Belmondovi. Jan Tříska bol v čase natáčania filmu známy dabér Belmonda. Po emigrácii do USA v roku 1977 ho vystriedal Jiří Krampol. (MAX666)
- Film získal roku 1972 Hlavní cenu na XVII Mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech. (M.B)
Reklama