Režie:
Ladislav SmoljakHudba:
Jan KlusákHrají:
Ladislav Smoljak, Miloň Čepelka, Jaroslav Weigel, Pavel Vondruška, Genadij Rumlena, Josef Koudelka BergsteinObsahy(1)
V luxusně zařízeném salonním coupé mezinárodního rychlíku cestují tři pasažéři: slavný český policejní inspektor Trachta, průmyslník Meyer, který vyrábí všechno pro zahřátí (kožichy, rum, šamotové cihly), a továrník Bierhanzel, výrobce masti pro houstnutí vlasů. Ve stanici Istanbul přibude k této trojici inspektorův žák, policejní praktikant Jindřich Hlaváček, dokončující svou diplomovou práci o vlakové kriminalistice. Cesta probíhá klidně až do chvíle, kdy továrníka Bierhanzela rozbolí zub. Vlakový steward - jakýsi konduktér pro boháče - přispěchá se šlapací vrtačkou a továrník se po zákroku cítí mnohem lépe. Záhy bolest pomine úplně, neboť Bierhanzel zemře. Takto efektně otevřel Jára Cimrman svou detektivní hru "Vražda v salónním coupé", v níž zúročil své zkušenosti z policejní služby na vídeňské "čtyřce". O jeho kriminální a kriminalistické kariéře nás poučí série fundovaných přednášek, polemizujících s rakouským středoškolským profesorem E. Fiedlerem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (172)
Cimrmani jdou kolem mě už pár let. Občas o nich někdo (každý) mluví, občas jsou v televizi nebo ve sluchátkách v autobusu Student Agency. No a tentokrát mě navštívili v Maďarsku, kde mě k nim zavedla togaf. A já vám teda nevím... První část je za mě strašně zdlouhavá. Ano, vtipné momenty tam jsou, ale občas mi přijde, že se jim to drobet sype. Hra samotná je pak už docela fajn a postavy Bierhanzla a Hlaváčka, které znám filmu, se mi líbily. I pointa byla fajn. Jen za mě asi Cimrmani jsou druhem zábavy, na který bych se sama nikdy nekoukala/neposlouchala/nečetla. Ale ve dvou je to legrace. ()
„Zamkl dveře třídy tak, že nešli odemknout. Únor: Odemkl dveře třídy tak, že nešli zamknout.“ Absenci Svěráka jsem vůbec nepocítil. Smoljak je naprosto geniální. Hra skvělá, přednáška výjimečně trošku slabší. „Ty, že máš les Meyere? - Mám - Ho*no Meyere, Ho*no máš!“ [Viděno naživo] (82 %) ()
Vražda v Saloním coupé je po všech stránkách dokonalá hra s výstižnými a užasně vtipnými scénami ale nemůžu dát plný počet hvězdiček,neboť spousta ne-li většina vtipů již byla použita ve filmu Rozpuštěný a Vypuštěný a hra dalo by se říct z tohoto filmu vychází. V žádném případě hře nemohu vytknout neoriginalitu,neboť Rozpuštěný a Vypuštěný je též od panů Smoljaka a Svěráka vlastní film. Ale,prostě to není ono.80% ()
Je pravda, že člověk to má zažité s danou sestavou, ale najdou se tací (jako třeba já), kteří by to rádi poznali s alternačními protějšky. Hlaváčka jsem měl spojeného s Bruknerem a zajímalo mě, jak to podá Miloň Čepelka. (na audiozáznamech bývá často obsazení semináře jiné než ve hře). Takže si zkouším představit Petra Bruknera v kapitole o přívěsku pro arcivévodu anebo třeba Bořivoje Pence v kapitole "Revoluce v němém filmu". Zajímavosti: V roli stevarda bylo kdysi občas možné zažít Ladislava Smoljaka. Stalo se tak například 18.6.1974, kdy účinkovali v brněnském Divadle u Netopýra. Trachtu hrál onehdy Zdeněk Svěrák (pochopitelně), Hlaváčka Miloň Čepelka, Bierhanzela Oldřich Unger a Mayera Pavel Vondruška. V současnosti je někdy možné zažít v roli stevarda Josefa Koudelku, který si tuto roli zahrál i před svou emigrací. Docela by se mi na to hodil i Robert Bárta nebo Andrej Krob. ()
Těch cimrmanovských kousků, které jsem ještě neviděl, už moc nezbývá - a je to takové malé požehnání, že mám šanci je vidět poprvé, kdy ještě dopředu neznám největší frky a mohu se nechat překvapit. Rovněž zde jsem se několikrát hezky zasmál a velmi dobře se bavil, byť jsou i povedenější hry od této tvůrčí dvojice (trojice?) - za mě solidní nadprůměr. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (11)
- Zdeněk Svěrák v jednom rozhovoru řekl, že prý hry jak stárnou, tak se občas objeví něco, co diváky neúmyslně rozesměje. Zdeněk Svěrák uvedl přímo příklad: „No a když ten Mayer řekne: ‚Říká každému obžalovanému Miloši, to bylo nesnesitelné,‘ tak to v publiku zašumí a to tahle věta v textu je už od premiéry.“ (mnaucz)
- Praktikant Hlaváček je nejoblíbenější rolí Petra Bruknera. (Kulmon)
- Báseň Maralík se jmenovala původně Minařík. Objevil se však v divadle důstojník StB se stejným jménem a autoři název raději změnili. (Kulmon)
Reklama