Režie:
Quentin TarantinoScénář:
Quentin TarantinoKamera:
Robert RichardsonHrají:
Jamie Foxx, Christoph Waltz, Leonardo DiCaprio, Kerry Washington, Samuel L. Jackson, Walton Goggins, Dennis Christopher, James Remar, David Steen (více)VOD (5)
Obsahy(3)
Píše se rok 1858 a v Americe právě probíhá občanská válka. Texasem vedou bratři Ace a Dicky Speckovi pěšky skupinu spoutaných černých otroků a mezi nimi je i hlavní hrdina otrok Django. Ten má šanci získat díky nájemnému lovci lidí dr. Schultzovi svobodu, pokud se mu povede dopadnout vraždící bratry Brittlovi. Djangovi se tak zároveň naskytne příležitost najít ženu, kterou musel před lety nedobrovolně opustit. Ani jeden z hlavních hrdinů však netuší, jak blízko jsou nejnebezpečnějšímu dobrodružství svého života... (TV Nova)
(více)Recenze (3 239)
Fakt, že si dospělé děcko Quentin plní své touhy a představy, jež ho před desítkami let při sledování filmů na VHS napadaly, je nepopíratelný už od prvopočátků jeho kariéry. Stejně tak i fakt, že si jednoduše libuje v béčkové, stříkající krvi a oslovení negr. Jasně, má svůj styl. Ovšem, zde už je pře-tarantinováno. Není negr jako negr, nebo-li další revenge. Teď ne s vypůjčenou páskou na oči, ale v podobě velmi pichlavého a špinavého svědomí amerického lidu. Z otrokářství si Quentin udělal velkou, červenou a zároveň negerskou show a slaví úspěchy. Skutečně nechápu, proč zde není uveden žánr komedie, který postupně degradoval už tak velmi slabou dramatickou část, kterou tam Quentin občas jen tak přisypal, aby přece jen upřesnil, že to všechno bylo VERY BAD! Vše dokonale pohřbil sám autor svým obtloustlým kaubojem s klasickým ksichtem mužské čarodějnice. Grandiózní závěr a odjezd už byl skutečně na hranici parodie všeho předchozího. Kdepak...ani Leo nic moc, Samuel prapodivný a ústřední dvojice jede celou dobu to samé. Zbytečně dlouhé a pro mě žánrově vlastně nepřesné. Chvílemi jsem měl pocit, že se dívám na film z prostředí 21. století, což dokonale podpořil i supr moderní soundtrack. Velmi slabé, mám chuť hodnocení ještě snížit. Dozajista by se tak stalo, kdybych film viděl s dabingem. V Panchartech se režisérova osobitost dala ještě strávit, tady je Quentin už moc tučný a to doslova. ()
165 minut....??? Cože? Mě to přišlo dlouhý jako "Telefonní budka". Za mě 94% ()
(80%) NESPOUTANÝ DJANGO působí jako klasická Tarantinovka a k tomu jako moderní a drsný western. Abych se, přiznal pravdu, tak první hodina byla téměř dokonalá. Obsahovalo to spoustu aspektů, které jsem ocenil. Pár dobrých a pěkně mířených střel z pistolek, černý humor, zajímavé scény, ujeté hlášky apod – tempo bylo přímo obří. Jen část od cca první do druhé hodiny filmu tak trochu vázla. Rozhodně nemůžu tvrdit, že bych se nudil, jen bych film asi zkrátil nebo obohatil scény atd. Ale poslední a závěrečná 45 minutovka, to už se opět rozjelo. K tomu ta parádní a velkolepá přestřelka v domě, která filmový průmysl pěkně nakopla vpřed – nemůžu si pomoci. Herecké obsazení je na tom velmi dobře. Nejvíc mě bavila ústřední dvojice Jamie Foxx a Christoph Waltz. L.DiCaprio mě určitě též potěšil i když z počátku mi jeho role moc nebavila, ale postupem času začal docela excelovat. S.L.Jackson v netypické roli potěší, stejně tak jako Walton Goggins. Samotný režisér Quentin Tarantino se ke konci na chvíli objeví a jeho scénou, kdy vybuchne mě totálně rosekal. Hudba je složena opravdu dobře. Není ani známo kdo jí přesně vytvářel, je spojena i se spousty písní atd. Nevím, co bych k tomu měl ještě říci. Klasická Tarantinovka, to se prostě musí vidět. Mě to bavilo, nebyl to jen úlet, až tak ujeté to nebylo, jako western to rovněž působilo věrohodně. Jen ta druhá hodina filmu trochu vřela, jinak dobrý. ()
Heh, Jimi Hendrix na koni... Mno, kľudne to mohlo byť aj dlhšie. ()
"Auf Wiedersehen!!!" ()
Ani nevím co jsem od Djanga čekala, prostě jsem si řekla TARANTINO - to musím vidět! Nic moc jsem o tom nečetla, chtěla jsem mít překvapení. Upřímně, dostalo se mi víc, než jsem doufala. Tohle byl prostě nářez...film měl myšlenku a nebyla to jen změť keců, byly tam dialogy, které měly myšlenku, skvělí herci - především herecký koncert Waltze a DiCapria mě ohromil. Do toho skvělá hudba, perfektní krvavé scény a prostě typické hlášky věhlasného režiséra. Quentine, ty máš další kultovku! ()
Nikoliv negrepos, ale (Tarantinova) svérázná pohádka o tom, když se „problémovej negr rozhodne zachránit problémovou negerskou dívku“. Hned úvodem musím předeslat: čekat (byť bylo ohlášeno) od snímku regulérní (seriózně se tvářící) spaghetti western (byť se divák několikerého významného žánrového pomrkávání dočká) by bylo (nesmírnou) chybou. (Django totiž "dostává" svému jménu. Nespoutaný (žánry) tedy rozhodně je). Pokud se toho vyvarujete, (možná) se vám podaří snímek si náležitě užít. Za sebe upřímně říkám: mně se to podařilo tak ze dvou třetin. Scénář (překvapivě) nevyvarující se určitých klišé a pomáhající si berličkami, dialogy (narozdíl od panchartů) postrádající (až na světlé vyjímky) tu lehkost a především vypointovanou údernost, (byť nasáklé černo-humornou (to doslova) příchutí, jsou řádně-mňam), opakující se (výrazově) Ch. Waltz, jemuž se od posledních snímků (Hanební pancharti, Bůh masakru) povážlivě (po)změnily chutě-pán už nerad sladké, (přesně ty momenty (dalším je cameo F. Nera), proč mám Quentina tolik v oblibě), překvapivě umírněný (než jak hlásaly první zprávy) L. DiCaprio, (byť přiznávám, jeho dražba je nezapomenutelným zážitkem, jeden by měl (téměř) nutkání si přihodit), přesvědčivý Django resp. J. Foxx, ale tím kdo vládne (byť nedostává tolik prostoru) je S. L. Jackson coby negerskej rasista. Stačí jeden (úvodní) pohled a divák má jasno. Co se týče samotné přepálené (nikoliv počtem) akce, bez sebemenších námitek, stejně jako v případě netradičního (věrného Quentinově tradici) hudebního doprovodu. Byť, kdyby se dotyčný držel „starého osvědčeného“- „méně znamená (někdy) více“, jistě by se divák nezlobil. Samotný snímek potom působí spíše jako slepenec jednotlivých scének (trefně- místná pozn. uživ. Marigold o zfetovaném (negerském?) střihači) než jako ucelený příběh. Rozjezd je však velkolepý (byť kvalit (z) Panchartů nedosahuje (zase to srovnávání, ale nelze jinak), přičemž nastolené tempo si (až na pár pochopitelných zvolnění) bez problému udrží po celou dobu. To až do úplného závěru (resp. včetně posledních cca 25-ti min), kdy (narozdíl od zdejší většiny) jsem měl hubu od ucha k uchu a náležitě si jej užíval (btw, jedno se musí nechat, zmizet (ze scény) umí (Quentin) s plnou parádou). Co potěší snad nejvíce (vyjma nesporného všudypřítomného nadhledu) je skutečnost, jak si pohrává s divákovým očekáváním, aby posléze, jak je u něj pravidlem, přehodil výhybku zcela opačným směrem. Co říci závěrem? Tarantinův osobitý výklad 2. sv. války (jak už jsem několikrát zmínil) mně šmakoval o poznání více než jeho „lehce“ netradiční pohled na xenofobní otrokářskou Ameriku 19. st., byť pravda, být negr, co má (na zádech) četné zářezy po láskyplných masážích bičem, zřejmě bych mluvil jinak a tuhle satisfakci, kterou jim (Quentin) dopřává, si náležitě vychutnával. Jenže to já nejsem. P.s. měla to být lehká ochutnávka před plánovanou (kino) projekcí a byť rozhodně ne vše bylo podle mých představ a mistr (Leone) vládne nadále neohroženě dál (přiznávám, srovnání není zcela fér, Tarantino je „svůj“ a koneckonců jak si dotyčného váží dokazuje hned při úvodních titulcích) nakonec musím konstatovat, o (mou) premiéru (a zároveň derniéru) rozhodně nešlo. Původně plánovaná (kino) projekce na sebe nenechá dlouho čekat. Už pouze kvůli faktu, že je to ten typ snímku, kterému velké plátno sluší a (troufám si rozhodně tvrdit) budete si jej užívat s každou další opakovanou projekcí víc a objevovat si (pro sebe) nové "skryté" detaily. Prozatímních spokojených (byť s výhradami) bavících 80%, byť s dovětkem, že kult tu (čistě podle mého subjektivního názoru) rozhodně nehrozí. () (méně) (více)
Tarantino opět nezklamal a ve svém typickém stylu natočil jedinečný epický western. Jeho Django je nesmírně krvavá (klíčová přestřelka působí dojmem, že se při její realizaci sešli na place Sam Peckinpah, John Woo a Peter Jackson), brutální, černohumorná, s chutí vyprávěná a nádherně nasnímaná (tradičně brilantní kamera oscarového klasika R. Richardsona) žánrová směs o cestě za láskou a pomstou jednoho výjimečného neg... černocha. ;-) Kombinace Tarantinových trademarků (kromě originálních dialogů nechybí samozřejmě ani na první pohled nesourodý, ale ve výsledku famózní a výborně padnoucí soundtrack) s mým milovaným žánrem se zkrátka velmi povedla (ačkoli to určitě není žádná očividná pocta spaghetti westernům, v níž jsem původně trochu doufal). Vyšla z ní hodně šťavnatá zábava, která je další perlou ve filmografii magora z videopůjčovny. Jeden z filmů roku. 90 % ()
Šíleným způsobem anti-rasistické... anebo by se spíš skoro dalo říct, že to paradoxně trochu odsuzovalo bělošskou rasu. Ať tak či onak, Tarantino tady z rasismu vytvořil jeden velký cirkus, kde se člověk nestačí divit (černoch bičující bělocha a jiné podobné výjevy). Přičteme k tomu některé Tarantinovy vtipné dialogy (nutno však dodat, že zdaleka nedosahují takového kalibru jako v Pulp Fiction) a jeho smysl pro podkladovou hudbu, která nemusí nutně korespondovat s dobou, kdy se děj filmu odehrává, a vyjde z toho celkem nápadité a zábavné dílko. Obecně sice musím říct, že westerny nejsou můj šálek kávy, a krev taktéž moc nemusím (ke konci filmu na mě to množství kulek a krev šplouchající na všechny strany vážně neudělaly moc dobrý dojem), ale Tarantinovi se zkrátka musí nechat, že dokáže vždy ohromit něčím nevšedním, ať už je z toho kultovní film nebo pouze mírně nadprůměrná a trochu kýčovitá zábava, za jakou bych označila toto. ~(3,6★)~ ()
Pořádně jsem nevěděl, do čeho jdu, a hned první minuty ukázaly, že to nebude žádné vážné drama. Viděl jsem parodii na westerny, Ku-klux-klan (a kdoví na co ještě), komedii, dokonalé dialogy, u kterých jsem až brečel smíchy. Hodně pomáhal šok, protože některé věci byly tak absurdní, že je prostě nčekáte. Je to pomalá konverzačka (která anii mě, milovníka akce, ani trochu nenudila) postavená na dialozích, už zmíněných absurditách, promakaných postavách a hereckých výkonech. Nechci snižovat práci Jamieho Foxxe nebo DiCapria, ale Jackson, a především Waltz si zaslouží poklonu. Za zmínku stojí i práce s kamerou. Abych nebyl zavádějící, ani vážnější poloha snímku nechybí, a ostatně i o akční krvavé scény nás Tarantino neochudil, působí efektně. Je to nářez. Momentálně mám pocit, že jsem se bavil víc než u Pulp Fiction, ale to jsem neviděl v kině. Uvidíme s odstupem času. # Po 2. zhlédnutí doma: časem z toho bude kultovka jako z Pulp Fiction. # [viděno: kino] # příběh 8 | hudba 7 | humor 4 | akce 4 | napětí 2 | pustil bych si znovu 9 ()
Nevím, jestli se Tarantino inspiroval v Základním instinktu, ale nějak si ten super pohled na Džangovy kentus koule nedokážu vysvětlit - na ně Divoký západ nebyl dost divoký. Zbytek byl spíš požitek než zážitek. Christopher Waltz se určitě narodil jenom proto, aby všem na světě ukázal, že německy mluvící bytosti umí mnohem víc, než jen najít svérázný využití cyklonu B. Waltz je pro mě vlastně tím nejlepším, co je v Džangovi k vidění. Proto zamrzí jeho nápadné stahování a naopak zesilování postavy s nejnechutněšíma varlatama. Jednotlivé scény, jejich pointy a i filmařské vtipy (hajzl s kloboukem) jsou tou pravou tarantinovskou úchylovinou, která je prostě skvělá. Už jen vědomí, že Němec dr. Shultz tak nesnášenlivě a s grácií svým způsobem "bojuje" proti černošsské genocidě, mě zase rozsvítilo cestu respektu k někomu, kdo fakt umí, protože se mu to líbí. Jen mě mrzí utlumení těch nejlepších postav a (jak píše DaVID´82) nevýrazný soundrack včetně absence final duelu face to face. Místo toho proběhl duel my face vs kentus gule a to je chabá záplata. ()
Za námet, obsadenie a hudbu by si to zaslúžilo možno aj slabších 5 *. Mínus bod však musím strhnúť za časté a abnormálne prehnané "kečupové scény", pri ktorých krv z jedného zastreleného striekala na kilometre (alebo sa ľudské telo skladá zo 100 % paradajkového pretlaku? :) ) Aj keď Tarantino ako fanúšik splatter hororov ich tam asi musel mať, mne celkový efekt kazili. Ku-klux-klan scéna ma síce pobavila ako snáď každého, no opäť som mala pocit, že sa skôr pozerám na akúsi paródiu namiesto južanského westernu. Napriek tomu pokladám tento film rozhodne za nadpriemerný. Celkové hodnotenie: 3,5*. ()
Prach si a v prach sa obrátiš. Táto fatalistická veta pre mňa predstavuje gro westernového žánru. Bohužiaľ ten pocit prachu všade navôkol v spojení s prašivosťou postáv vo westernoch točených v neskorších dobách necítim. Necítim ho ani v Djangovi. Z Tarantinových filmov totiž cítiť určitú inscenačnosť a príliš veľkú zahľadenosť do autorstva, že tým zvolený žáner predsa len trochu trpí. Ale to je asi vec názoru, do kina dnes predsa nechodia pamätníci Johna Forda. Django predstavuje všetko, čo chcete od Tarantina vidieť, postmodernosť, štylizované nekorektné násilie, ktoré dokáže šokovať v pravý moment a vy sa na ňom budete smiať a nadhľad. Jeho odporcovia mu pri tomto filme na chuť neprídu, Django je totiž každým záberom a preslovom každej postavy jeho. Vlastne buďme mu zato vďační. Pokiaľ by som dešifroval všetky odkazy a narážky, zážitok z filmu by mi to mám taký pocit nezvýšilo. ()
Krvavá jatka, kde se střílejí i ženy a koně. Vypointované dialogy. Skvělí herci (Christoph Waltz znovu válí v roli bodrého, evropsky švihlého badasse, tentokrát ovšem hodného). Politická nekorektnost. Tarantino znovu servíruje svůj klasický guláš, který máme rádi. Škoda ale, že Django je moc dlouhý a kvůli zbytečným scénám navíc mu hapruje tempo. Některé části filmu se mi líbily moc, jiné trošku nudily. Quentin by se měl znovu vrátit k epizodickému, chronologicky zpřeházenému stylu vyprávění, protože u Djanga je vidět, že až tak geniální scénárista není. I tak jsem se bavila, ne v každém filmu slyším slovo negr za každou druhou větou. A ne každý film má přestřelku z divokého západu doprovázenou hiphopovou vypalovačnou. 70 %. ()
O něco slabší než Hanebný pancharti, ale i tak .. prostě Tarantino. ()
...a ja si vravím: čo bude ďalej, pán qt, kam až sa dá zájsť, ako dlho človek dokáže takto strieľať do čierneho? neviem, ale tuším, že dlho, a nech bude ďalej čokoľvek, už teraz sa na to teším. veľmi. adept na film roka. všetky oscary na tarantinovu hlavu! ()
Quentine, jsi můj BŮH! ♥ ()
Tarantino po kratší odmlce opět ukázal, jak je skvělý a kreativní režisér a vytvořil tak další z povedených moderních westernů. Bohužel mám pocit, že okouzlení, které mi tento western přichystal se dá celé připsat výborně napsané a úžasně zahrané roli Christopha Waltze, který byl opět bezchybný. Příběh je velmi pěkný, ale film je zbytečně dlouhý. Na začátku si nastavil laťku příliš vysoko a v závěru už pouze lapá po dechu. Quentinovi musím rovněž vychválit to, že s krví příliš neplýtvá a akční scénky jsou naprostou pastvou pro oči. Vůbec bych se nezlobil, kdyby tento film obdržel Oscara, a to jsem neměl možnost vidět ostatní nominované kousky. Hudba ve filmu za srdíčko nechytí, ale není špatná. V době, kdy píšu tento komentář je film 40. nejlepší. To se samozřejmě brzy změní. Mezi prvních 200 však velmi dlouho jistě patřit bude. Já ho vidím na čisté 4*. ()
Nazval bych to spíš komedií než westernem. :) Quentinu Tarantinovi se zas něco povedlo. Ale každopádně to pěkně kontrastuje s Lincolnem. Zcela odlišný pohled na otroctví v americké historii. Christoph Waltz je opět špičkový. Občas tam hodí i nějakou německou průpovídku. I když nevím, jestli by se Django naučil tak dobře střílet za tak krátkou dobu... I volba hudby je výborná. Až na ten hipec, ten mi tam moc neseděl. Scéna s prvním Ku-klux klanem mě opravdu dostala: "Nemusíte nic vidět. Stačí, že kůň vidí." :D Spoiler: Závěrečná přestřelka je ve stylu Kill Billa. ;) ()
Dost unylý film. Obrovské zklamání, ale čekal jsem to. Doporučují čtyři z pěti černých otroků. Ten jediný, co nedoporučuje, je samotný Django. A já. Quentin Tarantino se tentokrát rozhodl podmanit si americký Jih a "přepucovat" žánr western podle svých pravidel scénáře, ale jelikož je jeho doménou značný egocentrismus a poslední dobou také značná tvůrčí jalovost, tak to neustál a sám se oběsil v Candielandu. Smyčku jsem mu uvázal já osobně a konečně tak zbavil filmový svět "šíleného primitiva z videopůjčovny", jak bývá často nazýván zlými jazyky. Chci se u filmu bavit a ne se vrtět nudou, sledovat většinu času necharismatické herce, jak se do úmoru v natahovaném rádoby antiwesternu zdlouhavě vlečou z místa na místo, a pak nic, jen kecy, fádní přestřelky s nerealisticky chlístající divně červenou krví a konec zvonec pod kopyty stád koní s prostřelenou hlavou. Chci hodnotit film, jak obstál samotný a nikoliv to, že ho režíroval Quentin Tarantino prokazatelně se film od filmu zhoršující. Tohle byla fádní břečka jen s hrstkou dobrých momentů, rozuměj nenudících momentů. A navíc, bez účasti vynikajícího DiCapria (pro mě záhadou, proč je v titulkách uveden až na třetím místě, při jeho superhvězdném statusu) by se tento film položil. Film bez napětí, bez působivosti, obyčejný, a jak už bylo řečeno, fádní. Zkrátka nuda k posrání. Velký režisér chtěl z toho kluka "opálenýho" udělat hrdinu inklinujícího ke spravedlivé a jednoduché odplatě za zmrvený život, ale celý film se mu geniálně rozpliznul. Pane Tarantino, už Vám to nežeru. Klady: jednoznačně charismatický DiCaprio v roli zlověstného až démonického otrokáře, na jehož fenomenální výstup se čeká cca hodinu filmu, druhou zajímavou postavou je pro mě až možná překvapivě vynikající Don Johnson v nevyzpytatelné roli "Velkýho táty", nejlepší scénou je pro mě odhalení skutečného úmyslu návštěvy panství otrokáře dvěma hlavními hrdiny, je to podle mě jediná napínavá scéna v celém unylém filmu, zajímavé vystavění charakterů postav, scéna, kdy Django zbičuje svého protivníka, jedna úsměvná, avšak rasistická hláška při vítání hostů postavou hranou Samuelem L.Jacksonem, kamerové hrátky s kvalitou obrazu filmu. Zápory: film se příšerně vleče, absence hlášek, tentokrát selhaly i dialogy, což je s podivem, poněvadž Tarantino se v nich vyžívá a ovládá je dokonale, zbytečný Franco Nero v miniroličce za zásluhy z původního filmu, Jamie Foxx svého hrdinu neobdařil dostatečným charisma, Christoph Waltz jako lovec prémií na tom nebyl o nic lépe, ale slyšeli jsme jeho postavu mluvit jeho rodnou němčinou, černoška mluvící němčinou je dost málo pravděpodobná záležitost, akčních scén je jen hrstka, jsou zbrklé, nanicovaté, bez efektu překvapení a fádně natočené, DiCapriovo zastřelení, tomu jsem nemohl uvěřit, že ho scénář takhle uboze odstranil ze scény, jeho účast, respektive vysoký honorář zřejmě schlamstl podstatnou část rozpočtu a vedly k tomu, že film vypadá lacině, krev vypadá jako mrkvový džus, výprava je až odbytá, otřesný a neposlouchatelný hudební doprovod, nepochopil jsem, proč herec James Remar hraje dvě postavy: nejdříve v úvodu je jako jeden z dvojice bratrů zastřelen, posléze se opět ve filmu objevuje, ale už v jiné roli a sice jako přítel zlotřilého otrokáře jménem Bush, nevypointovaná scéna s falešným Ku -klux klanem, slabý až primitivní děj roztahaný na necitlivou stopáž, ve filmu se jeho podstatnou část skoro nic neděje a jen se planě kecá, slabé finále s dvěma průměrnými přestřelkami, nerozhodnost ve stylu, marný pokus o dojemný konec. Mé hodnocení: 40% Viděno Cinema City Velký Špalíček a vůbec se to nevyplatilo vypláznout za to ty prachy. () (méně) (více)