Režie:
Andrew HaighScénář:
Andrew HaighKamera:
Urszula PontikosHudba:
James Edward BarkerObsahy(1)
Měl to být klasický vztah na jednu noc. Nesmělý plavčík Russell si po večírku s přáteli ještě zašel do gay baru a ráno se probudil s kocovinou a Glenem. Přestože výchozí podmínky nebyly příliš nadějné a oba muži se lišili jak povahou, tak zkušenostmi a představami o vztazích, nedokázali si dát sbohem. Jejich společný víkend ubíhá v diskusích, drogách, sexu a znovu diskusích, při nichž postupně vycházejí na světlo další a další zážitky, názory, odhalují se jejich já, která v podstatě touží po tomtéž. Vzchází tu naděje na skutečný vztah? Anebo je jejich společný čas omezen právě jen oním víkendem? Přestože se Víkend soustředí na homosexuální vztah, otázky, které otevírá, mají obecnější platnost. Hledání odvahy k překonání obav, vzpomínek na minulost a otevření se citu – to jsou témata univerzální a stále aktuální. Na formálně jednoduchém a výrazově lakonickém snímku je nejzajímavější autorova úspěšná snaha o autenticitu, pečlivě vystavěný scénář a precizní herecké výkony obou hlavních představitelů Toma Cullena a Chrise Newa. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (98)
Konečně nějaký film, který mě oslovil po emocionální stránce. Musím říct, že oba hlavní herci mě dojímali svou přesvědčivostí, takže ani nebylo nutné, aby své pocity dávali do slov. Určitě jde o kvalitní film, který hezky ukazuje, jak společnost vnímá gaye a jak oni vnímají společnost, jak se snaží zapadnout a jak se i částečně skrývají... na druhou stranu mě to přimělo k zamyšlení o tom, nakolik tento film může bořit nějaké stereotypy a být pro gaye osvobozující, když je v něm vlastně homosexualita jako ústřední téma. Myslím, že snaha hlavních hrdinů o "normálnost" byla spíše o tom, aby právě na ně nebylo ukazováno proto, že jsou to dva muži. A pokud budou točeny filmy, které mají být zajímavé tím, že řeší homosexualitu, tak samozřejmě homosexualitu nevnímáme jako něco běžného, ale spíš jako podivné zvířátko v zoo. Z tohoto důvodu určitě skutečný pokrok nastane až ve chvíli, kdy ústředními postavami jakéhokoliv hollywoodského filmu budou dva muži či dvě ženy a nikdo to nebude považovat za hlavní senzaci filmu. ()
Ach, krásne ... :) ()
Typická romanca. Je jedno, či ide o mužov, ženy, muža a ženu a čo ja viem čo... V podstate sa tam nič originálne nestalo. Mám rada minimalistické filmy, lebo dávajú viac priestoru a času venovať sa detailu. Štýlom réžie mi to pripomínalo Oslo, 31. august - mapovanie situácie na hranici dokumentu. Bolo to výborne zahrané, keby tam bola nejaká väčšia zápletka, dala by som aj päť. Ale dej bol asi taký, že keby som dala susedom kameru do obývačky, pobavila by som sa viac. ()
[KVIFF 2011] ()
Víkendové vzplanutí mezi dvěma britskými chlapíky. Jeden uvědomělý extremista a nihilista, druhý ještě se hledající, upřimný idealista. Navíc ulice města a vymezený čas, kdy se má odehrát vše, co by mělo trvat měsíce, roky. V rámci žánru asi to nejlepší, co jsem měl možnost vidět. Nádherně intimní, lidské, uvěřitelné. Odosobněnost předměstí je v krásném kontrastu s těmi malými vesmíry, které si hrdinové filmu kolem sebe vystavěli. Odehráno s odzbrojující lehkostí. Prostě paráda oproti klasické gay produkci, která bývá většinou toporná, televizní a zbytečně dramatická. Po shlédnutí ve mně ještě dlouho probublával pocit, který Weekend dokázal vykouzlit (nemluvím o tom, který by mohly vyvolat ty nejintimnější scény filmu :)). ()
To se snad ani slovy popsat nedá, jak perfektní film je. Kamera a intimita mezi herci vás tak vtáhne do děje, jako málo co. Z napětí co měli mezi sebou mě až bolelo břicho. No prostě, to musíte vidět. Na film bych se klidně dívala celý den. Tleskám a klaním se. ()
život adéle pre mužov a o polovicu kratšie. veľmi autentické, skvele odohraté a zrežírované. a sere ma že som sa k tomu dostal úúplnou náhodou. díky hujer. ()
Je to nenásilné, nekonfliktní, bez hloupého patosu nebo do extrému dotažených citových výlevů, ale stejně mě to nevzalo. Mám dojem, že právě homosexuální vztah je téma, které téhle indii trochu škodí. Film vypráví o vztahu dvou lidí, přičemž nezáleží na jejich pohlaví. Univerzálnost tématu je skvělá, všudypřítomný závan odlišnosti mileneckého páru od zbytku světa se mi ale nelíbí. Heterosexuálové se zde, snad s výjimkou Jamieho, chovají jako skupina nechápavých homofobů, z čehož homosexuálové chtě nechtě vycházejí jako citliví altruisté, což je poněkud roztomilý mýtus. Glen prohlásil, že homosexuálové možná víc tančí, ale jinak dovedou být úplně stejná hovada jako ostatní. Takto nadtematický film by se toho měl více držet. 65% PS: Při pohledu na některé zdejší komentáře mě ale zamrzelo, že i takto jemný film dostává dementní, oplzlé nálepky - není potom těžké při tvorbě queer díla sklouznout ke šťouchancům do heteráčů. Vzpamatujte se, prokrista. ()
Asi nejnudnější film s gay tématikou, co jsem kdy viděl ... Zbytečně moc sexuálních detailů ... Nezáživní herci ... Snad za to, že je to film VB, alespoň jedna hvězda. ()
Nebylo to špatné, ale přistihnul jsem se, že se občas nudím. Koukali jsme na to s kamarádkou, musela si odběhnout, za chvíli se vrátila a ptala se mně, co se mezitím stalo. Tak odpovím, že si povídali, ale nic zásadního. Na to ona odvědí, no, tak to už dělají 45 minut :) Asi tak... spíš dokumentární zachycení dvou dnů dvou gayů. Žádné zvraty a napětí nečekejte. ()
Ach jo, proč zrovna já musím mít takovou smůlu? Snad každý druhý film, který jsem si letos pustil, byl o buzerantech, lesbách, o holce s pérem nebo o klukovi se dvěma dírama. Copak už se nenatáčí dramata o ničem jiném? Kdyby tomu aspoň název filmu nějak nasvědčoval, ale oni to pojmenují jako nicneříkající "Víkend". Asi si budu muset začít pročítat obsahy filmů, tak jak to dělá moje přítelkyně, abych se podobným čuňačinkám vyvaroval. Scény jako "sperma na břiše" či "umývání penisu ve vaně" dávají tušit, že je toto dílo určeno pouze čtyřem procentům naší populace. Na druhou stranu musím uznat, že romance mezi ústřední dvojicí je mnohem uvěřitelnější a přirozenější než v kdejakém vysokorozpočtovém ubuleném slaďáčku. A tak dávám alespoň tu jednu hvězdu. ()
"Are you happy?" -- "I am absolutely fine." Je jedno, že hlavními postavami-milenci jsou dva muži, tenhle příběh je univerzálně platný. Hledáte štěstí a doufáte (nebo si rovnou troufale myslíte), že jste ho už našli, a přitom jste jen v pohodě. Civilní, upřímné, překvapivé, koneckonců dojemné. Prezentace snímku také skvělá. Až mě mrzelo, že film nešel do české distribuce a že jsem v ulicích nepotkával plakáty k filmu a neviděl v kinech trailer. ()
Niterné. ()
Pro mě obrovské překvapení. Dva obyčejní kluci (žádné vykroucené buzny jak je v LGBT filmech zvykem), kteří se potkají náhodou za účelem sexu a prostě si víc padnou do oka. Prožijí nádherný víkend, který vás svojí atmosférou vtáhne. Chemie mezi ústřední dvojicí totiž funguje na výbornou a člověk se neubrání vzpomínání na svoje první okamžiky počínající zamilovanosti. Celou dobu víte, co přijde na konci a tak nějak tíživě si to s sebou nesete, snad i proto se dá lépe sžít s oběma postavami. No a na konci přijde smutek. Celé je to emotivní, realistické, s chytrými dialogy plnými myšlenek mnohem hlubších, než by se z jejich mnohdy vulgární formy mohlo vůbec zdát. Pokud nemáte rádi konverzačky, ruce pryč. Já konverzačky miluju a tohle bylo prostě nádherné, leč velmi smutné. Ještě že ten můj nikam neodjíždí... :-) ()
Podle synopse jsem čekala trochu něco na způsob Before Sunrise/Sunset, nic takového však nepřišlo. Weekend je sice taková vztahová konverzačka, ovšem snad až na pár míst dost povrchní a plytká, takže místy tak trochu nudí. Přijde mi, že poslání filmu totiž není diskutování nad vztahy nebo problémy všeobecně, čímž by si to určitě získalo širší publikum, ale spíš to sklouzává k tomu, jak je to pořád těžký - a to i dnes - když je člověk gay (+ stejně i v tomhle to jde málo do hloubky). Okolí tu je pak prezentováno snad až jako homofobní, což taky o něčem svědčí. Kdybych byla gay, možná bych se na to dívala jinak, ale zkrátka - tahle víkendová romance nenabídne snad nic víc než pár pěkných záběrů kamery a místy slušné dialogy. ()
Velice autentická a otevřená zpověď dvou osamělých lidí (ať už si to přiznají, nebo ne)... Jejich dialogy jsem sledovala s velkým zanícením. Tenhle film na mě udělal opravdový dojem. Někoho náhodně potkat, číslo na jednu noc...otevřít se a buď to klapne, nebo o nic nejde. A velice dobře jsem chápala Russellovo romantické postižení náhledu na svět. "...budeš jen ustupovat, protože to lidi dělají, ustupujou, protože nikdo....nikdo, nikdo se sám se sebou nevypořádá..." ()
Got me every fu*king time. Je to ten film, který tady je vždycky, když jej potřebuju. Jakkoli divně to zní. ()
Tom Cullen místy k sežrání, zejména ve scéně, kdy odchází z práce, bere kolo, čeká na něj Glen. Mírně depresivní prostředí šíleného paneláku, ve kterém bych měl problém neskočit jednoho depkoidního večera z okna. Jinak klasické dny, příběhy, rozhovory a očekávání mnoha z nás, gayů. V podstatě příjemný snímek, ale TOP to pro mne není. Asi i proto, že drtivá většina takových setkání končí právě s prvním kocovinovým ránem. Minimum štací má tu šanci vydržet "aspoň" víkend. PS: proč si všichni kluci myslíme, že TAM to bude lepší? Co když to NEJ žijeme právě teď a právě tady? ()
Příběh dvou obyčejných gayů, který se nesnaží šokovat a nezahlcuje nás ničím nadbytečným. Neuvěřitelně reálné. Sexuální scény jsou explicitní. No a ? V reálném životě taky jsou. Rozhovory hlavních hrdinů nejsou žádným pokusem dostat gay tématiku do popředí aby to působilo ještě víc gaygaygay, spíš opravdu reálným přepisem dialogu dvou skutečných lidí. Ve filmu, ve kterém spolu tráví tři dny společně dva gayové nemůže být homosexuální tématika potlačená do pozadí. :) ()
Ja ten film vůbec nechápu. Naprosto nic jsem od něj neočekával, a právě proto se mi možná tak neskutečně vryl do hlavy. Úchvazný výkon Toma Cullena a Chrise Newa, kterým byste v jejich rolích věřili opravdu naprosto všechno (od blbého objímání, přes tupé kecy o tom jaké to je být teplej, až po ještě horší kecy o tom jaké to je být nebo nebýt spolu). Celý film jen nenávratně směřoval k tomu depresivnímu konci, kdy budete brečet, aby vás poslední věta filmu (a nasledne i ta titulková pisnička) totálně srazila na kolena a řekla vám: "Tak a teď teprve breč, debile". A pak že se nedá natočit normální hezký film o 4%tních. Citlivý, realistický a nadherný film. Smekám. __100%__ ()
Reklama