Tvůrci:
Jonathan NolanHudba:
Ramin DjawadiHrají:
James Caviezel, Michael Emerson, Kevin Chapman, Amy Acker, Sarah Shahi, Taraji P. Henson, John Nolan, Enrico Colantoni, Robert John Burke, Al Sapienza (více)Série(5) / Epizody(103)
Obsahy(1)
Příběh bývalého agenta CIA, o kterém se myslelo, že je mrtev. Krátce poté, co se vrátí zpět do New Yorku, jej kontaktuje záhadný muž, který si říká Finch. Ten disponuje značným společenským postavením a zdá se, že ví víc, než říká.
Na vzniku seriálu spolupracoval J. J. Abrams a na scénáři minimálně několika úvodních dílů se významně podílel Jonathan Nolan, jenž sepsal kompletně scénář k Mementu. Roli bývalého agenta ztvárnil James Caviezel (Vězeň, Umučení Krista) a tajemného Finche si zahrál Michael Emerson (Ztraceni, Saw: Hra o přežití).
(Bajsf)
Videa (182)
Recenze (191)
Fascinující, kolik je tu kategorických hodnocení, založených jen na pilotu... ale lidi jsou holt různí. Zpočátku jsem měl sám trochu pochybnosti, ale nakonec jsem dal celou sezonu, hlavně díky opravdu funkční chemii mezi postavami - ač nikdo z těch herců sám o sobě show táhnout nemůže, přesto to takhle dohromady prostě nějak funguje. Dokonce i na vyšeptaného neherce Javiezela jsem si časem zvyknul. Jednotlivé případy vyhozených čísel jsou dostatečně pestré, a postupné odhalování minulosti jednotlivých charakterů je dávkováno právě tak akorát, aby mě ty s případem nesouvisející flashbacky neštvaly. A konec opravdu navnadil na další sezonu, doufám, že bude. ()
Jsem ráda, že jsem seriál neodhodila po dvou, pro mě, nezáživných dílech (i když, už i druhý díl byl o něco lepší než ten první). Postupně si mě seriál získával, kvalita stoupala, stejně tak i napětí a zábava. Začal se více vykreslovat děj a herecké obsazení, které mi nebylo zpočátku moc sympatické, si získalo své místo v mém seriálovém srdci... ()
Mohl to být chytrý mix Minority Report a Nepřítele státu, ale nakonec je to jen průměrná epizodní kriminálka. Náznaky o propojení dílů naprosto minimální, stejně jako flashbacky hlavních postav (které nikdy nejdou do hloubky a daly by se nahradit kratším rozhovorem). Naštěstí je tu dostatek nenáročné akce, která se ale začíná s přibývajícími epizodami opakovat... V druhé polovině série nastává mírné zlepšení. Případy jsou zajímavější a hlavně ke konci série se konečně trochu řeší i hlavní příběh. 65% 2. série: Mnohem častější narušení konceptu jednoho případu na epizodu, nové a vracející se vedlejší postavy, větší propojenost a odlehčenost. Pořád je to sice v základu stejná oddechovka, ale zábavněji podaná. 70% ()
Ohromná spokojenost, jenže: škoda, že tohle televizní Minority Report samo neví, čím chce být! Po pilotu lze těžko určit (což je samozřejmě v pořádku), jestli se dočkáme více akce a thrilleru, nebo jestli z toho bude špionážní drama. K dalším dílům mě bohužel nic netáhne (+ časová tíseň), a to je možná vzhledem ke jménům jako Abrams nebo Nolan (Jonathan) smůla... ()
Galerie (863)
Zajímavosti (37)
- Ve 35. minutě při záchranné akci slyšíme v pozadí skladbu „Burn My Shadow“ od britské elektronické kapely UNKLE, která si přizvala k nahrání této písně frontmana anglické rockové kapely The Cult Iana Astburyho. Tento song vyšel na třetím studiovém albu této kapely nazvaném „War Stories“, které vyšlo v roce 2007. (Trajektt)
- Ve 12. epizodě 2. řady s nåzvem "Kdo je kdo" vyhodí stroj číslo české modelky Karolíny Kurkové, která si v této epizodě zahrála samu sebe. (Koldyn)
- John Reese dostane v 14. epizóde 2. série do rúk basketbalovú loptu a dá čistý kôš. Scéna odkazuje na to, že herec James Caviezel sa roky venoval basketbalu. (ywo666)
V roce 2008 bratři Nolanové v roli scénáristů stroj "který vidí a slyší vše" v Gothamu zničili. O tři roky později se jeden z nich rozhodl na území New Yorku vyzkoušet, jaké by to bylo, kdyby přeci jen zničen nebyl... Začíná to jako suché Martini. Na poprvé vám takřka určitě nesedne. Otázka zda u toho jednoho nezdařeného pokusu skončíte či tomu přijdete časem na chuť. A ve vlastním zájmu lépe tomu na chuť přijít, protože akčnější, napínavější, aktuálnější, hravější, sebeironičtější a sebejistější oddychovku aby pohledal. Vážný (okud není zrovna nevážný) a navzdory sci-fi premise (i když ono je to spíše skvělé pohrávání si s "post 9/11" paranoií; jak Nolan trefně prohlásil: Neodehrává se to v budoucnosti, ale ve světě "za pět minut") i překvapivě atmosférou a akcí thrilleroidní suchý akčňák, který by nedělal z diváka hlupce, tu citelně chyběl. Začíná to ovšem tuctově a nemá cenu si nalhávat cokoli jiného. Sympatický koncept je spíše nevyužit, duo hlavních postav je k pláči jednorozměrné a zápletky jsou z ranku ohraných a již viděných... Jenže tvůrci jdou velmi záhy do sebe a to způsobem málokdy vídaným. Zdánlivě jasné zápletky začnou mít nečekané zvraty či aspoň průběh a nápaditě si pohrávají nejen s konceptem vrah/oběť, ale i formátem, žánrem apod. Ač co díl to (zdánlivě) samostatný uzavřený případ, tak zároveň co díl to i cca polovina jeho stopáže věnovaná hlavní dějové linii. Počínaje závěrem desáté epizody je pak podíl scenáristicky vymazlených dílů až zarážející a někdy hraničí přímo s genialitou. Postavám je věnován dostatečný prostor, aby dlouho nezůstali v počátečním ranku „nemluvná náhražka Liama Neelsona a kulhající dvojče Bena ze Ztracených“. Caviezel se do toho dostane a jeho šepot rozhodně budí respekt, Emerson se pro role charismatických tajuplných chlápků snad narodil a Chapman si to rovnou celé krade pro sebe. Navíc mají tvůrci i výtečné a charismatické padouchy; zvláště Root je postava s neskonalým potenciálem, který sice má evidentní předobraz v Nolanově Jokerovi (ostatně... sám si ho napsal, že) a Moriartym z moderního Sherlocka, ale to jí pranic na zajímavosti neubírá; ba spíše naopak. A tak pouze (ne)herečka Hensonová je zcela mimo svoji hereckou ligu a zamrzí to dvojnásob, protože její postava nezajímavá není ani trochu. I ta původně otravná propojující dějová linka začne získávat na dramatičnosti a stává se jasným tahounem, který nemá na poli aktuálně vysílaných "odpočinkových" seriálů příliš konkurenci. A i nadále to konstantně graduje (adrenalinem) a graduje (kvalitou); což ostatně platí i o celé druhé sérii, která není lepší, ale je rozmanitější. Způsob jakým se v každém díle kolotá mezi sebrankou záporáků a vytváří se mytologie, je tak neuvěřitelně hravý (již jen ty díly vzdávající hold filmovým klasikám), že při zpětném pohledu na úplný začátek nezbývá než se podivovat, že za tím stojí stejný tým. Navíc od dob pozdějších sérií Akt X tu nebyl seriál, který by si byl tak dobře vědom svých chyb i klišé a nebál se do nich uvědoměle, často a se sebeironickou nadsázkou tak často trefovat. A to navíc vezměme v potaz, že dosavadní vrchol seriálu přichází "až" během třetí série, kdy tvůrci nejprve v první polovině stylově a nekompromisně dořeší "policejně korupční" linii z předchozích sezón, aby následně přišli se "špionážně hackerskou" linií v druhé polovině, která skvěle (v mezích oddechovky samozřejmě) pracuje s aktuálními tématy demokracie a svobody v moderním věku. A právě suverenita s jakou se tu mění žánry i styly (mafiánské hrátky, techno/konspirační thriller, akce a navíc od dob pozdějších sérií Akt X tu nebyl seriál, který by si byl tak dobře vědom svých chyb i klišé a nebál se do nich s takovým gustem sebeironicky trefovat) z epizody na epizodu, aniž by to působilo rozháraně, je na tom všem stejnou měrou překvapující jako fascinující. S1: 4/5 S2: 4/5 S3: 5/5 S4: 3/5 () (méně) (více)