Režie:
Adrian LyneKamera:
Donald PetermanHudba:
Giorgio MoroderHrají:
Jennifer Beals, Michael Nouri, Lilia Skala, Sunny Johnson, Kyle T. Heffner, Lee Ving, Ron Karabatsos, Belinda Bauer, Malcolm Danare, Philip Bruns (více)VOD (2)
Obsahy(1)
What a Feeling! Jennifer Bealsová v hlavní roli amerického muzikálu o nebojácné a půvabné Alex, která se každou noc mění ze svářečky v tanečnici... Populární muzikál vypráví příběh mladičké svářečky Alex Owensové, která po nocích tančí v baru a sní o studiu na konzervatoři. Naivní příběh s parametry Popelky (osiřelá hlavní hrdinka, deus ex machina v podobě bohatého a atraktivního Nicka) dokáže i dnes okouzlit nábojem tvrdohlavé mladistvé energie a samozřejmě ústředními hity jako „Flashdance – What a Feeling“ či „Maniac“. Zajímavostí je, že nejslavnější taneční scénu filmu – konkurs na konzervatoř – tančily tři různé taneční dublérky: Marine Jahanová dublovala tancování, gymnastka Sharon Shapirová výskoky a tanečnice Crazy Legs breakdancing. Snímek byl v československých kinech poprvé uveden v roce 1987, přičemž z něj cenzura vystřihla zpověď hlavní hrdinky v kostele. (Česká televize)
(více)Recenze (295)
Vidím že i v osmdesátkách valily muzikály a taneční filmy typu zazpívej nebo zatanči a na konci vyhraj aneb klasický happy end ... Ale jsem spokojená .. Perfektně zvolená hlavní herečka Jennifer Beals!! ()
Muzikálová pecka mého mládí. Ještě dnes si vzpomenu, jak jsem byla unešená, když jsem tenkrát přišla z kina domů. Bylo to docela zjevení mezi filmy, které se u nás v té době v kinech promítaly. Jennifer Beals byla velká sympaťanda a navíc výborně tančila. V příběhu jde sice o dost naivní romantiku, ale příjemně se na to kouká i po tolika letech. Báječná nostalgická vzpomínka s bezva soundtrackem... (70%) ()
Nechápu, jak někoho může napadnout jako hlavní postava holka, celkem pohledná (nebo aspoň na tu dobu určitě splňovala ideály krásy), co pracuje jako svářečka a v noci tancuje ve strip baru. To je jako kdyby ostravský horník po večerech pletl vlněné ponožky. Ok, fantazii se meze nekladou a dnešní svět vede k genderové vyváženosti, ale tohle byla první věc co mi překvapila. Jinak mi ale Flashdance zas tak víc nepřekvapil a dopadlo podle mého očekávání. Klasická slaďárna, holka najde svou lásku, občas se pohádají, ale nakonec jim to klape. Zároveň se chce dostat že svého stereotypního života a prosadit se v baletu (přičemž netancuje na Čajkovského labutí jezero, ale na popové a disko hity z 80 let). Možná má v sobě Flashdance nějakou skrytou message. Jako třeba:,, I ženy mohou svařovat" nebo,,balet a krasobruslení není jen pro klasickou hudbu'". Ale nevím jestli to byl záměr autora tímto muzikálem vysílat nějaká skrytá poselství, spíš asi ne. Je to hlavně film o problémech mladé slečny (ve které se určitě řada holek najde) a o hitech tehdejší doby. Ač se vám hudba může líbít nebo ne, nutno podotknout, že je zvolená dobře a určitě poznáte řadu písní, co jste slyšeli. Třeba omylem(na rádiu,které nemůžete přeladit, nebo kantáre v nějakém retro klubu, ve 4 hodiny ráno) nebo jde o hity vašeho srdce a nedáte na ně dopustit. Stejně dobře fungují i taneční čísla, kterým je ale dán menší prostor, což je škoda. Velkou část tvoří konverze o tom, jak je život na h*vno, jak jsem se konečně zamilovala a rady do života: ,,Nebuď tak hloupá a nedělej stejnou chybu jako já". Pokud od filmu nečekáte nic víc než pohádkový příběh a hudbu z 80.let Flashdance je přesně film pro vás. Ale pro člověka, který k té době nemá úplně vztah a nejraději by ji vymazal z dějin to úplně není. Což byl i můj případ. 5/10 ()
Především za skvělou hudbu a za taneční kreace ;-) Trošku mne mrzí, když vidím, jak se kvalitním a především kultovním filmům dávají malé známky. Flashdance byl jedinečný. Každý to té dívce ve filmu přál a Jennifer Beals ze sebe opravdu dostala úplně všechno. V porovnání s Hříšným tancem můžu říct jen to, že Flashdance přišel malinko dříve a že tím skvělým tanečníkem je tu křehká dívka. ()
Naivní pohádka, co vznikla v době, kdy se dala její sláva vystavět na té nejnesmrtelnější hudbě a pro lásku v nejeden song, co bude navždy s Flashdancem spjat, téhle krátké romanci s notnou příměsí tance odpouštím všechny neduhy, kvůli nimž by s dnešními nároky jako dobrý film absolutně neobstál. Tehdy to musel být fakt hit a What A Feeling já prostě zbožňuju. [viděno na SkyShowtime 5.4.2024] ()
V době ČR (pardon, ČSSR) premiéry mi mohlo být kolem patnácti a tahle osmnáctka se svářečkou, co bydlí sama jenom s drsně vypadajícím čoklem v bývalém skladu (dneska by se tomu říkalo loft a bylo by to prestižní bydlení, tehdá to bylo myšleno jako znak nižší společenské vrstvy, to jsou mi paradoxy), po odpolednách trénuje baletní figury a po večerech řádí na barovém pódiu, mezitím balí šéfa, chvíli je něha a křehkost sama, chvíli rozbíjí okna a je sprostá jako dlaždič, aby za chvíli brečela knězi ve zpovědnici, a při tom všem z ní čiší živočišná radost ze života a z pohybu, tahle holka mi tenkrát otevřela oči. Z dnešního pohledu se to může zdát legrační, ale tenkrát mi poprvé naplno došlo, že je vlastně jenom na mě, co se svým životem udělám, a že mě vlastně můžou čekat docela zajímavé věci. A ani teď po letech v tomhle bijáku, kde má každá druhá postava svůj sen, který se holt někomu splní a někomu ne, nedokážu při vší cukrkandlovitosti vidět jenom blbej řadovej muzikál o tom, jak chudá holka dík své kráse k princeznovství přišla. Ta osmdesátková popina je tu vlastně nejslabší stránkou, i když dneska už i k ní člověk cítí jistý sentiment. Zato taneční scény dokážou ještě dnes i mně, totálnímu pohybovému dřevu, zprostředkovat ten „What a feeling!“ pocit. Tak tedy za čtyři. ()
Tak tohle mě nechytlo ani když mi bylo sladkých "náct" a tak nějak se dalo očekávat, že poskakování mezi svářečkami za zvuků hudby mě bude dojímat stejně jako mé pubescentní kamarádky. Co na to říct po 30. letech? Snad jen, že to poskakování a vzpomínka na hity mládí, je to jediné, co z filmu nakonec zůstalo. A pak vyumělkováná lovestory sešpendlená horkou jehlou mezi jednotlivými tanečními čísly. Anebo možná narychlo vysvářená elektrodou, abychom byli přesnější. ()
Raspberry Award (Maliny) : 1984 : NOMINÁCIE (1) : Najhorší scenár - Thomas Hedley Jr., Joe Eszterhas. ()
Laciná americká pohádka, absolutně stupidní příběh (aneb kterak chudá holka ke štěstí a pracháčovi přišla) a jako muzikál - z té hudby ještě dnes dostávám osypky. ()
Alex Owensová (Jennifer Beals) přes den pracuje jako svářečka v místní továrně, a po večerech tancuje ve striptýzovém baru. Všechno ale dělá pro to, aby si splnila celoživotní sen - dostat se na Pittsburghskou taneční konzervatoř a tančit profesionálně. Před podáním přihlášky ale vždy ztratí odvahu. Bude její nový přítel dostatečným impulsem pro její rozhodnutí? ... V blízké době chceme se ženou navštívit muzikálovou adaptaci v Městském divadle v Brně, a tak - i když jsme pravděpodobně tento film před mnoha lety viděli - jsme se rozhodli jej zopakovat, ať "víme do čeho jdeme". A i když se tvrdí, že devadesátá léta byla v oblasti tanečních filmů Hříšný tanec a Flashdance, tak mám pocit, že Flashdance Hříšnému tanci nesahá ani po kotníky - ať už jde o příběh (Flashdance - vcelku o ničem, bez nějakých emocí), herecké obsazení (Patrick Swayze a Jennifer Grey jsou prostě nezapomenutelní) a snad jen v oblasti ústředních melodií se Flashdance Hříšnému tanci aspoň trochu přibližuje. Jinak jsem se při filmu dost nudil, a jsem zvědav, jestli i v divadle to bude stejné, nebo mne poodhalené tanečnice naživo alespoň trochu proberou :)) ()
Kolem a kolem to není nijak skvělý film. Adrian Lyne se postupně vyprofiloval jako režisér lehtivých prasárniček, takže i Flashdance je ujetý tímhle směrem. Mimo několika ikonický scén a odvrácené tváře industriálního Pittsburgu, mu režisér nepředal nic výjimečného, ani zapamatování hodného. Scénář je hodinu a půl dlouhé klišé bez chytrých dialogů a dějových kliček, takže ani tady se nedá čekat žádná kvalita. Jenže je tu ještě soundtrack plný vynikajících osmdesátkových pecek a také extrémně sympatická Jennifer Beals. Tahle herečka se umí oslnivět usmívat, její dublerky zase parádně tančit, takže se z původně tuctového a trochu dýchavičného romantického muzikálu stala parádní jízda sršící energií a pohodou. Oscar za píseň je zasloužený a klidně bych přidal dalšího za kameru. ()
Typická 80-á, dnes lehce nestravitelná, ale v oněch podivuhodných dobách i díky šlágru "What A Feeling" neskutečný hit, který kdo neviděl, jakoby nebyl. ()
She's a maniac, maniac on the floor ... And she's dancing like she never danced before ... She's a maniac, maniac on the floor ... And she's dancing like she never danced before ... :-) ()
Obdobný jako hříšný tanec. Ujde a nenudí. 55% ()
Patrně zásadní film pro hudebního dramaturga českého rozhlasu jedna radiožurnál. ()
Ačkoli je film z dílny mých oblíbenců, tak mě nijak nezaujal. Celkově to není nic moc a není to ani zajímavé. Ale soundtrack by mohl být fajn. ()
V době svého vzniku (a vzhledem k mému tehdejšímu věku) bych tento film hodnotil silněji. Jenže, když se na to podívám dnes, nemůžu stoprocentně říct, že jde o taneční film. Akcí tohoto typu tam fakt moc není. Film není stoprocentně ani o tom, že dokážete vše, co si předsedáte. Na to byla hlavní hrdinka moc nesmělá a nerozhodná. Castingovou zkoušku jí zařídil její přítel. Takže se dá říct, že kdyby jej nebylo, roztomilá dívka by dodnes dělala svářečku. Jinak byl film nabitý nestárnoucími osmdesátkovými hity. ()
Muzikál o dívce svářečce a tanečnici, která touží po splnění velkého snu...chybí ji odvaha, sebevědomí a ke splnění ji dopomůže láska a pevná vůle... skvělá hudba i příběh. Závěr nemá chybu. Muzikál jsem viděla i na živo v Mětském divadle. ()
Pekná hlavná hrdinka a dobrá hudba. Tak by som charakterizoval celý tento film. Celý dej je jedno veľké klišé a nezachráni to ani rok vydania. Niekto mi nenakecá, že pre 40 rokmi ľudia nevedeli natočiť duchaplný romantický film o 18 ročnej zváračke, ktorá po nociach tancuje na barovom pulte a ťahá to so svojím šéfom a ktorej sa splní jej malý americký sen a síce že sa stane profesionálnou tanečnicou (tento raz už nie v bare). Milostný príbeh mi dosť vadil, už len kvôli hlavnému páru, kde mužský protagonistka vyzerá, že by mohol byť otec malej Alex a nie jej milenec. Hudba to ťahá do priemeru inak by som hodnotil oveľa prísnejšie. 44% ()
Čirý osmdesátkový fetiš! Motivačně popelkovská, romantická (R-ková) pohádka o 18leté svářečce, která si plní sen stát se profesionální tanečnicí, zatímco upocené tréninky prokládá žhavým nakrucováním na pódiu v baru. Přestože mě sálající energie a styl zpočátku nakoply, naivní plytký scénář už dál nic v rukávu neschovává. Nejspíš i z toho důvodu se režie plně soustředí na hudební čísla, pojatá vyloženě jako živelné, tělesné videoklipy (na dnes již totálně profláklé disko hity). ()
Reklama