Režie:
Seong-soo KimScénář:
Seong-soo KimKamera:
Hyung-koo KimHudba:
Širó SagisuHrají:
Woo-seong Jeong, Seong-gi Ahn, Jin-mo Joo, Ziyi Zhang, Yong-woo Park, Hae-jin Yoo, Jeong-hak Park, Seok-yong Jeong, Jae-ho Song, Ringo Yu, Doo-il Lee (více)Obsahy(1)
V roku 1375 na území veľkej Čínskej ríše panuje totálny vojnový chaos medzi jednotkami znesvárenej mongolskej dynastie Jüan a čínskej dynastie Ming. Keď zajmú diplomatov zo susedného kórejského kráľovstva Coryo, obvinia ich zo špionáže a vedú do vyhnanstva. Ak chcú deviati kórejskí bojovníci ešte niekedy uvidieť svoj domov, musia vykonať záslužný čin - oslobodiť unesenú čínsku princeznú z dynastie Ming, aby jej cisársky otec im umožnil návrat do vlasti. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (138)
Korejský historický film? Proč ne říkala jsem si téma sice na první přečtení dost zmatené a bylo mi hned jasné, že budu mít problém se v příběhu vyznat. Ale únos princezny a její záchrana? No tak na to slyším a vypadalo to velmi slibně! Klady: Obecně ta akce, bitky a strkanice všeho druhu s koňmi nebo bez vypadaly skvěle a každou z nich jsem si skutečně užívala. Precizní, do detailu propracované a jistým způsobem na někoho možná brutální za mě akorát. Zápory: Hned na začátek totálně příšerná hudba. Už ani přesně nevím proč ale jednoduše mi lezla na nervy a to je prostě špatně co dodat… Bohužel jak jsem čekala ten děj pro mě na jednu stranu byl takový klasický hrdinný film s perfektní choreografií a spoustou akce. Ovšem na stranu druhou s namyšlenou princezničkou, které chcete každou chvíli vrazit a s občas nelogickým vývojem událostí a tím myslím hlavně závěr filmu a velmi zmateným dějem. Já bohužel nepochopila kdo s kým a proti komu a takový bordel prostě nemám ráda navíc v tak délkově přemrštěných filmech. Hodnocení: 68 % / 7 z 10 - Film vhodný pro milovníky asijských historických filmů, který si možná někdy za pár let pustím znovu. (1.) ()
Tento korejský historický film je ambiciózní, hrdý a patetický. Korea vždy stála ve stínu Číny a Japonska, a přesto si vedle těchto gigantů dokázala uchovat svoji národní identitu a vlastní státní útvar. Korejská historie v konfrontaci s Čínou musí být hrdinská a vlastenecká. Ctižádostivý filmový opus nás přenáší do čtrnáctého století k počátku formování základu nové dynastie, která zemi vládla až do japonské okupace. Po výpravné a kostýmní stránce je Válečník pestrobarevný a vtahuje nás nestrojeně a přímo do tajuplné oblasti odlišného kulturního prostředí. Je odvážný a vznešený, jak se na správný vlastenecký film patří. Největší prostor je dáván urputným bojovým scénám a zběsilému vraždění. S postupem času vice a více vadí ten nabubřelý patos gest, podbízivě vydírá, samolibě se shlíží v zrcadle a marnivost čeká na obdiv. Naštěstí není oddané hrdinství jedinou rovinou, jsou zde i pochybnosti, strach, zoufalý boj o život, platonické vzplanutí i lidská hrdost. Hlavní postavou příběhu je tichý a nedoceněný korejský bojovník Yeo-sol (zajímavý Woo-seong Jeong) v nezištné obětavosti při ochraně cenného nákladu. Vše v počátku nárokování osobní svobody. Hlavní ženskou postavou je unesená čínská princezna Bu-yong (půvabná Ziyi Zhang) v urozeném chování strachu, ochoty a rozmarnosti. Tam, kde jde o život, vyplouvá mnoho zlomyslných slov na povrch. Důležitou postavou je seržant korejské bojové jednotky Jin-lib (sympatický Seong-gi Ahn), moudrý a zkušený voják, který drží naděje na přežití pro napadené. Výraznou postavou je rozpolcený generál korejské skupiny Choi Jung (pozoruhodný Jin-mo Joo), odhodláním a osobním zaujetím nahrazuje neúčinné vedení a zachraňuje vlastní čest. Z dalších rolí: spolehlivý a obětavý podplukovník korejské jednotky Ju-myeong (příjemný Yong-woo Park), veselý a ustrašený Du-chung (Hae-jin Yoo), další odvážní korejští vojáci v schizofrenní situaci strachu a odvahy Ga-nam (Jeong-hak Park), Ha-il (Seok-yong Jeong), Ji-san (Doo-il Lee) a Dan-saeng (Yeong-mok Han), či tvrdý i čestný generál devastující mongolské armády Rambulhua (zajímavý Rongguang Yu). Je to film, který zaujme a občas i potěší, ale celkově nemůže nadchnout pro svou nadměrnou nafoukanost a patetické budování pietního pomníku národní slávy. ()
Máloktoré z ázijských, vojenských, historických jatiek dokáže tak citovo naviazať diváka na filmové postavy, ako je to v tomto filme. V Bojovníkovi som emočne prežíval každú stratu hlavnej postavy, čo sa u mňa nestáva veľmi často. Čím to je? Možno tým, že v pozadí hrá nádherná hudba, možno tým že kamera a strih sú v perfektnej rovnováhe, čo spôsobuje plynulé odvíjanie sa deja. Moje srdce plesalo aj pri akčných scénach, ktoré sa nebáli ukázať ani surovú brutalitu, výborne choreograficky zvládnuté súboje či s citom robené počítačové efekty. Celé putovanie je zasadené do nádherného prostredia, kde si Kórejci neodpustili zakomponovať niekoľko básnických obrazov. Dej, keď sa z rozmaznanej princezničky, zvyknutej na maniére z paláca stane žena, ktorá sa nebojí použiť meč, či zmena arogantného generála na ozajstného hrdinu, je síce jednoduchý no predsa zaujímavý. Veľké plus má snímok u mňa aj v tom, že sa neutiahol k romantickému klišé, či nereálnemu rozprávkovému záveru. Odporúčanie či opätovné zhliadnutie je v tomto prípade namieste. ()
Příběh o tom, jak je skupina Korejců pronásledována mongolskými vojáky, kteří je chtějí nejen zlikvidovat, ale mají také zálusk na princeznu z dynastie Ming, kterou z jejich zajetí Korejci vysvobodili, nepřináší bohužel nic moc originálního. Kamera sice snímá krásným způsobem poušť, les, step..., ale třeba v bojových scénách už to tak slavné není. Ty jsou totiž natočeny dost nepřehledně. Titulní válečník se tvářil pořád tajemně, ale když ten svůj pohled s kopím za zády párkrát zopakoval, přišlo mi to už trapné. A Zhang Ziyi tu bylo pouze jako krásná ozdoba, což je škoda. Jenže ona stejně neměla víc co zahrát. ()
Válečník nepotěší každého. Ti, co milují precizně odrežírované bojové scény s pořádnou dávkou realistické brutality, si na své přijdou. Jenže ti, kteří k vyprávění potřebují i nosné postavy a děj hustší než nedělní polévku, budou zklamaní. Scénář je totiž natolik ambiciózní, že chce pojmout větší množství osob, než je možné dramaturgicky zvládnout. A jakmile začnou osudy jednotlivých členů družiny kdesi ve středověké Číně léta páně 1375 splývat, divákova pozornost se raději přesune k bojovým sekvencím, které ale třeba mě svou prázdnotou začaly záhy nudit!! ()
Galerie (19)
Zajímavosti (4)
- V době svého vzniku byl snímek považován za jeden z vůbec největších filmových počinů tehdejší jihokorejské kinematografie. Rozpočet uvolněný produkční společností k výrobě přesáhl veškeré tehdejší filmové projekty. A s více jak dvěma miliony prodaných lístků, stal se v roce 2001 snímek celkově osmým nejvýdělečnějším jihokorejským snímkem. Filmoví tvůrci se pokusili co nejvěrohodněji napodobit nejenom zaznamenanou historickou událost, která měla neblahý vliv na tehdejší politickou pospolitost mezi čínskou vládnoucí dynastií Ming a korejskou vládnoucí dynastií Goryeo, ale také tehdejší vojenskou výzbroj, válečné zbraně či chování jednotlivců. Ve filmu je zřetelné, že každá národnost, počínaje Korejci, konče Číňany a Mongoly, mluví vlastním dialektem s co nejvěrohodněji napodobovaným přízvukem. (Conspi)
- Scéna, ve které je otrok probodnut oštěpem, byla natočena s umělým silikonových tělem. Při jeho výobě musel herec vydržet 8 hodin v silikonu, než dosáhl správné konzistence. (dinamit_1)
- Herci i kaskadéři prošli čtyři měsíce před natáčením tvrdým bojovým výcvikem, aby výsledné scény vypadaly co nejautentičtěji. A tak aby byla scéna dobývání pevnosti, v níž během natáčení klesly teploty až zamrzlo i moře, pomocí žebříku co nejvěrohodnější, rozhodli se dokonce herci bojovat doopravdy. Akce a pády jsou proto filmovány bez triků. Přinejmenším jednou se to ale nevyplatilo jihokorejskému herci Woo-seong Jeong (Cold Eyes (2013), Scarlet Innocence (2014)), který při natáčení specifické scény upadl a poranil si koleno. (dinamit_1)
Reklama