Režie:
Seong-soo KimScénář:
Seong-soo KimKamera:
Hyung-koo KimHudba:
Širó SagisuHrají:
Woo-seong Jeong, Seong-gi Ahn, Jin-mo Joo, Ziyi Zhang, Yong-woo Park, Hae-jin Yoo, Jeong-hak Park, Seok-yong Jeong, Jae-ho Song, Ringo Yu, Doo-il Lee (více)Obsahy(1)
V roku 1375 na území veľkej Čínskej ríše panuje totálny vojnový chaos medzi jednotkami znesvárenej mongolskej dynastie Jüan a čínskej dynastie Ming. Keď zajmú diplomatov zo susedného kórejského kráľovstva Coryo, obvinia ich zo špionáže a vedú do vyhnanstva. Ak chcú deviati kórejskí bojovníci ešte niekedy uvidieť svoj domov, musia vykonať záslužný čin - oslobodiť unesenú čínsku princeznú z dynastie Ming, aby jej cisársky otec im umožnil návrat do vlasti. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (138)
Pěkný akční film Válečník rozhodně je ,ale nevím přesně proč mi po skončení skoro hned zmizel z hlavy. Asi jsem už podobných filmů viděl až moc. Nevím. Já dávám 60%. ()
Velice povrchní nezáživný snímek, který svou celkovou ubohost ani nemaskuje. Scénář i režie jsou skutečně divné, postavy jsou skutečně ploché a téměř není možné si k nim vytvořit bližší vztah, prostě nezaujmou. Jejich vývoj je podivný....Výprava také mohla být daleko lepší, když už nic jiného. Komorní provedení by sice snímku jinak sedělo, ale to by skutečně musel být použit scénář, který by za něco stál. Bojové scény nejsou sice vyloženě nudné,naopak i poměrně naturalistické, ale to prostě nemůže asijskému historickému snímku nijak moc pomoci, stavět se mělo fakt na důležitějších věcech...Celkově jde o nudnou podívanou, kde není nic, co by člověka zaujalo,natož co člověk ještě neviděl. Celkově vzato snímek doporučit nemohu. ** a 40% ()
Zajímavé, nenadchlo, ale zaujalo dobré bojové sekvence, ale už se to poté moc opakuje váborná hudba, která skvěle dokresluje hlavní děj ()
Docela mě překvapilo,když v tomto filmu ani jeden asiat nelétal vzduchem, jak mají ve zvyku,ale všichni si to hezky rázovali po svých.Nejspíše to bude proto,že by tím utrpěla dějová linie a vznikalo by spousta „proč“. Nějak mě tento film nic neříká. Pro mě je zatím na prvním místě z asijské tvorby jedinečný Hrdina. ()
Jo! Tak tohle se mi hodně líbilo, děj je jednoduchý, ale ne nudný, postavy jednají nečekaně, ale ne nelogicky, nepřátelé nejsou blbečkové, které lze kosit po stovkách, ale chytří a stateční lidé a hlavní postavy jsou zahrány velmi přesvědčivě (hlavně dobrá - jako obvykle - Ziyi Zhang a charismaťák Sung-kee Ahn jako neomylný lukostřelec). Vytkl bych tomu příliš dlouhou stopáž a natahovaný konec, kdy se to fakt vleče a divák už už čeká na konec, který je v podstatě dost dopředu jasný. Jo a trochu se mi pletly národnosti, ale to není chyba filmu, ale mé neznalosti asijských dějin. ()
Tak tohle se mi docela líbilo, děj je jednoduchý, ale ne nudný, trochu mně pak vadil příliš natahovaný konec, který je v podstatě předem celkem jasný. Jinak to celkem ujde... ()
Výborná režie, herecké výkony i bojové scény. Zá mínus bych považoval zbrklý konec a naturalistické pojetí soubojů (přemrštěný důraz na krev a posekané těla). Napětí a akčnost provází film až do konce, ale v úplném závěru je vyústění zbrkle ukončeno a uměle vsazeno z pohledu, že jako mávnutím kouzelného proutku najednou zmizí nepřátelé a rozhoduje se mezi hlavními postavami. Chtělo to vyvážit racionálně až do konce. Z mého pohledu se to srovnat s filmy Hero či Zaitochi vůbec nedá. Tenhle film je ve stupnici o řád před nimi ()
Každá země musí mít svůj velkofilm, takže poté co i Turci natočili svoje "Muž, který zachránil zemi" (s nezapomenutelným Cuneytem Arkinem a kulisami ze Star Wars), rozhodli se Korejci, že do toho taky praští. Až přestanete zbožně líbat zemi během děkování za tuto jejich prozřetelnost, budete si moct přečíst recenzi... Pohnutý příběh Musy - Válečníka se odehrává v době války čínských dynastií Yuanů a Mingů. Někde hluboko v Korejském království zrovna popravili vyslance Mingů, což pochopitelně netuší výprava korejských diplomatů, která stojí přímo před branami Mingského paláce. Jejich vůdce, generál Choi, je z pěkně tvrdého těsta a ve chvíli, kdy jsou vládou vyhnáni ze země (to ještě dopadli docela dobře), nebere při cestě přes poušť ohledy na nikoho (vyslanci už jsou k ničemu, tak proč se s nimi zdržovat). Poprvé tak přichází do kontaktu s mlčenlivým a bezejmenným otrokem, který chrání svého pána, jednoho z vyslanců. Po několika dnech krušné cesty svitne skupině malá naděje, když jsou Mingové zmasakrováni partičkou Yuanů a Korejci se tak dostanou na svobodu. Čeká je však ještě dlouhá cesta přes poušť, s minimem vody a jídla. Musí se dostat až k moři a tam si stopnout loď do rodné země. Tedy museli. Jejich plány narušili Mongolové sloužící Yuanům, kteří unesli Mingskou princeznu (Zhang Ziyi). Ve chvíli, kdy Choiovi dojdou dvě věci - a) tohle se nedělá; b) ta holka je docela kus, ocitá se malá korejská jednotka ve smrtelném nebezpečí, protože úsudek jejího velitele má k logice na míle daleko. A co teprve, když se princezna rozhodne Choiovy city neopětovat a dá v lásce přednost bezejmennému otrokovi (který získá v průběhu filmu jméno i svobodu, ale nezdá se, že by to vojenskou část výpravy nějak zajímalo, až na rozvážného Jinlipa). A zapomínat nesmíme ani na Mongoly (vedené Yu RongGuangem), kterých je HODNĚ a kteří si krádež princezny nenechají líbit. Tahle poušť (ve které se drtivá část filmu odehrává) má zkrátka na co vzpomínat... Musa - Válečník je film z roku 2001 a do našich videoték se dostával hodně klikatou cestou. Nejdřív byl uveden na filmovém festivalu v Karlových Varech (loni, tj. v roce 2002) a pak si ho vzali do parády Američané (dodnes ho neuvedli v kinech, jak bylo slíbeno a možná i díky tomu přišla Musa o možnost Oscarové nominace. Myslím, že by s přehledem složila k zemi jakoukoliv konkurenci). Naštěstí nemusíme čekat než se pomazané hlavy v Hollywoodu dohodnou a můžeme si dopřát tenhle asijský klenot hned. Stačí dojít do vaší oblíbené videopůjčovny a sáhnout po něm. Zřejmě ho nebude mít nikdo půjčený, protože korejské filmy jsou u nás neznámou veličinou. I když velká fotka Zhang Ziyi na obalu... Raději spěchejte, aby vám ten disk neošoupali ;). Režisér a scenárista Kim Sung-Su dodržel sliby, které dal sobě i divákům a natočil velkofilm jako svi... ne, nemůžu být hrubý, i když tváří v tvář Muse možná každému ujede nějaké to slovíčko. Příběh ztracené korejské výpravy jako by vystupoval z historických reálií (tohle se dost dobře mohlo stát) a i když Kim Sung-Su nabíhá už v úvodu na model skupinky různorodých bojovníků, nepodaří se mu spadnout do propasti plné klišé, protože jeho postavy (a herci) by si raději usekly ruku, než aby vypadaly nevěrohodně. Ať už jde o generála Choie, který je sžírán zodpovědností svého postu a později i láskou k princezně, o moudrého lukostřelce Jinlipa, jenž se nakonec ukáže být tím pravým guru celé skupiny nebo o hlavního hrdinu - mlčenlivého ex-otroka Yeosola. Ten se svou dlouho kšticí a vražedným kopím jako by vypadl z nějaké počítačové hry nebo comicsu. Skutečně toho moc nenamluví, ale jeho činy ho povyšují nad ostatní postavy. Není divu, že vůdce Mongolů (Yu RongGuang konečně dokazuje, že akční škatulka hongkongských filmů pro něj byla až příliš těsná) mu závidí jeho schopnost ohánět se kopím a nejradši by ho měl ve vlastním týmu. Dostáváme se tak do fáze těžké ironie, kdy se nepřítel k hrdinovi chová lépe než členové jeho vlastní skupiny (zvlášť Choi s Yeosolem celkem zametá a to i předtím než zjistí, že o něho má zájem princezna). Ve výčtu těch zajímavějších výkonů figuruje i Zhang Ziyi. Svou nafoukanou princeznu sice odehrává s lehkým stínem role z Tygra a Draka, ale nejen že ona pubertální frackovitost bezvadně sedne do děje, ale Ziyi během dvouhodinové stopáže rozvede svoji postavu a pozvolna ji nechá v žáru bitev dospět... Ehm, řekl jsem bitvy? Ano, od těch rečiček o "character developmentu" se dostáváme k tomu, na co řada lidí čeká od chvíle, kdy otevřela tento článek. Předem bych chtěl jako obvykle zdůraznit, že Musa na bojích nestojí (mnohem víc a důležitěji se tu bojuje pouhými pohledy očí), ale to vás stejně nezajímá, takže jdeme na to... A ještě malou odbočku, nebo spíš předmluvu. Kamera Musy je fantastická. Někomu možná polezou oči z ďůlků nad použitými filtry, které vše zahalují do oranžova a všichni se budou divit tomu, že prázdná nekonečná poušť může být fotogenická. Kamera olizuje duny s hotovou slastí, divoce i jemně najíždí a objíždí hrdiny a občas zachází do takových detailů, až to není duši příjemné. Bitky v Muse jsou totiž skutečné maso (ano, fandové gore-festů, už je to tady). Komu se zdál Tygr a Drak nebo Hero příliš učesaný a tajně doufal po usekaných končetinách a spoustě krve, dočkal se a dostane porci brutality navíc. Režisér nejenže si nebral servítky a nezastavil se před usekanými hlavami, proklátými hruděmi a beznohými torzy, ale navíc respektoval i množství krve v lidském těle, takže do písku se při akčních scénách vsaje hodně moc červené tekutiny. A navíc, musím to hříšně poznamenat, všechno je to skvěle natočeno, takže to i skvěle vypadá. K zvýraznění chaosu v bitvě je použito vynechávání snímků (známé třeba z Gladiátora), díky čemuž působí pohyby trhaněji. Kamera také výrazně zdivočí, ale tento záměr brzy pochopíte, protože záběr se vždy dramaticky zastaví ve chvíli důležitého úderu. Je to trochu experimentální, ale také originální a koukatelné. Během akčních ohňostrojů plných svištících mečů, létajících končetin a prostřelených těl také naplno oceníte soundtrack, který dodává válečnému běsnění pocit jakési majestátnosti. Scén ve kterých mluví zbraně je tu mnoho, ale liší se délkou a jejich funkce je vždy podřízena příběhu (např. finále lesní přepadovky, ve kterém Yeosol zachrání princeznu ze spárů Mongola, takovou atmosféru vytřískáte snad jedině z anime). Ani na chvilku tak neztrácíte kontakt s hrdiny, jejich emoce k vám promlouvají z každého úderu mečem, každého bodnutí kopím, každého šípu, který se zabodne do nepřítelova pancíře... Možná se vám zdá, že plácám, ale to je pokrok, protože bezprostředně po shlédnutí Musy jsem nebyl schopen napsat ani čárku. Korejská kinematografie mnohým fanouškům splnila sen o dokonalém válečném filmu. Žádné zakrývání "reálné" brutality v honbě za nižším ratingem, žádný uměle komplikovaný děj, který divákovi zamotá hlavu. Musa nabízí jen působivý příběh několika vojáků, kteří se v nesprávný čas ocitli na nesprávném místě. Žánrové zkumavky jsou namíchány v dokonale vyváženém poměru, akční scény jsou po stopáži rozesety s chirurgickou přesností ostříleného dramaturga a herci odvádějí maximum, aby vás opravdu vtáhli do děje. Určitě se jim to povede, a to i bez těch osmadvaceti minut, které se cestou z kin na DVD ztratily. Těžko říct, co bylo jejich obsahem, ale když se ohlédnu, nic mi v Muse nechybí, takže s radostí přijmou stotřicetiminutovou verzi, která je velkolepým zážitkem. 100% () (méně) (více)
Zajímavé, hezky pojaté, ačkoliv mi přesto na filmu něco chybělo a něco přebývalo. Přebýval mi na něm čas, film se mi zdál strašně zdlouhavý. Chyběla mi na něm výraznější bojová individualita hlavního hrdiny. Celkově se film dotýkal mnoha křehkých témat, ale ve válečně vřavě zůstala tato témata (možná záměrně) pozastavená v provopočátku rozvoje. ()
Na straně jedné odhodlání, hrdinství, láska, odvaha, přátelství, obětavost, věrnost až do úplného konce, oddanost a smysl pro povinnost někdy až absurdní, ohleduplnost, soucit, konečné porozumění, pochopení, čest a vzájemný respekt. Na straně druhé sobectví, strach, zbabělost, bolest, žárlivost, stesk, hněv, osamělost, ješitnost, trucování, povýšenost, pohrdání, předsudky, snaha poučovat, i když mám sám máslo na hlavě, střet víry a názorů, tvrdohlavost, neochota přijmout odpovědnost za vlastní rozhodnutí a obviňování druhých ze svých chyb. O tom všem a mnohém jiném je Musa. Hlavní hrdina tu není vyznačen, sledujeme psychologický vývoj několika postav, z nichž vyniká zejména zkušený a férový lukostřelec, korejský generál ovládaný svým egem, který se bojí, že si lidé všimnou jeho strachu a že nikdy nedosáhne stínu svého schopného otce, jeho pobočník, který se ho snaží de facto citlivě vést, vyděšená princezna toužící po svobodě a úniku ze zlaté klece, která dochází posléze k bolestnému zjištění, že lidem v pevnosti nemá co dát, neboť vše, co jí bylo až dosud vštěpováno, se v kontaktu s realitou ukazuje jako neúčinné, a která je proto nucena prožívat veškerou hrůzu sama. O to více si rozumí s Yeosolem, hrdým bývalým otrokem bez rodiny, jenž pak chrání svou lásku i za cenu vlastního života. Neméně zajímavou postavou je i mongolský generál, muž, jemuž naložili těžké břímě, o něž vlastně nestál, a jehož největším přáním je vrátit se do stepi. Rozdělení tedy není černobílé. Po přečtení zdejších komentářů o litrech krve jsem k filmu přistupovala s menšími obavami, nicméně ačkoli je tu opravdu několik hnusných momentů (dvojité oslepení a useknutá hlava zdálky, dvě rozseknuté hlavy a podříznutí zblízka) a uťatých končetin (asi 5, vesměs zblízka), vše se naštěstí odehrává v natolik rychlém střihu, že to lze zvládnout (nebo na vteřinu zavřít oči). Tudíž právě střih, který mnozí pokládají za vadu, vnímám já spíše jako klad. Navíc tvůrcům šlo o realističnost, bitvy jsou vskutku jedním velkým zmatkem plným násilí, vyděšeného křiku a ržání koní. Vše podtrženo následným hrobovým tichem po boji. Nesmyslnost války, jež je vyzdvižena nejen v tragickém závěru, ale i v dalších scénách, např. když Korejci zabijí mongolského posla a mongolský vůdce pak na oplátku zabije toho jejich, je právě to, o čem přemýšlíte po skončení filmu. Proto chápu i onen poněkud rychlý závěr, byť bych osobně byla raději, kdyby to Yeosol, popřípadě i Rambulhwa přežili. Hudba opakuje pouze několik motivů, nicméně na mnoha místech doplňuje scény velmi vhodně. Delší verze oproti krátké obsahuje spíše nebojové okamžiky, v nichž máme možnost nahlédnout hlouběji do nitra postav, a tím i lépe chápeme jejich jednání a rozhodnutí. Jediné, co tu oproti kratší verzi, nevím proč, chybí, je scéna, v níž princezna dává Yeosolovi kožešinu, aby mu nebyla zima. Možná mi rovněž více vyhovuje fantasy nádech a nadsázka Klanu létajících dýk, Hrdiny či Tygra a draka, avšak srovnávání těchto snímků není zcela na místě, neboť Musa je film pojatý historicky a svým charakterem odlišný. Není ani lepší, ani horší. Situace s titulky je, jak jinak, tristní. Na mnoha místech se diametrálně liší od u nás oficiálně vydaného dvd, někde dávají větší smysl, jinde naopak žádný, o neuvěřitelných gramatických hrubkách (namátkou ,, území dobít, vyplívá apod.) ani nemluvě. Oficiální dvd od Intersonicu na tom není o nic lépe, místy snad i hůře (pár příkladů za všechny: ona věta, na niž se tu kdosi ptal ,, Zabil 10 našich koní."- ve skutečnosti říká ,, Generále, zabil pět našich lidí." odpověď: ,, Dám ti (za ně) 10 koní.". Stejně tak v lese princezna neříká Yeosolovi ,,vypadni", nýbrž ,, Pusť mě." (fang shou.- dosl. pusť ruku). Naopak věta ,, Dlouho jsem neviděl (hen jiu mei you jian) někoho tak zacházet s kopím." je zjevně přesnější u Intersonicu, neb ekvivalent hao jiu bu jian znamená dlouho nevidět)). Shrnuto a podtrženo, Válečník je zajímavý film, který zdaleka není jen o boji, ovšem je třeba umět čínsky a korejsky. () (méně) (více)
Klenot medzi historickými filmami aj ázijskej proveniencie. Nielenže to má spád, ale aj herecké výkony sú nadpriemerné. Tento film možno pozerať znova a znova- čo o niečom svedčí. Dýcha z neho realistické chápanie filmového jazyka, a ako to už viacerí tu konštatovali- atmosféra príbehu povedal by som až neopakovateľná. Psychologická linka je taktiež dokonalá, dakedy aý príliš pripomína hrúzy stredovekých bitiek. ()
To se ještě točily bojové scény bez drátů a odporných digitálních efektů. Parádní historický film, ()
Nebudu dávat filmu 4-5 hvězdiček JEN proto, že je z Asie. To po mě vážně nikdo nemůže chtít. Válečník se dle mého názoru snaží dosáhnout kvalit Hrdiny, Tagra a draka a dalších asijských snímků. Bohužel jsem hercům nevěřil ani slovo. Možná to bylo i příběhem, který se dal často velmi snadno odhadnout dopředu, místy byl zase nesmyslný. Hrdina s velkým mečem je pro mě spíš Ichigo ze serálu Bleach, kterému tu jeho tvrdohlavost věřím. A ani ta kamera není kdovíjaká. Od filmu jsem předem nic nečekal, takže jsem mohl být jen mile překvapen... ale spíš bych to označil za zklamání. ()
Film za moc nestojí, hned na začátku víte, že to skončí drastickou tragédií, jak se na asijské válečné filmy sluší a patří, všichni rozkuchaní v potocích krve. Nicméně Korea za Čínou evidentě zaostává, i když vzhledem k úrovni tamní kinematografie je to zjevně velmi úspěšný (a pracně natočený!) film. Čínská herečka Ziyi Zhang je půvabné poupátko a jako ústřední bod zájmu dvou zamilovaných bojovníků působí velmi fascinujícím dojmem. Ovšem největší perlou je bonus na DVD - kterak se chlapci korejští popasovali s filmovými efekty, a hlavně neskutečné zpovědi dvou herců. Jak říkávali V+W: To je hlína! ()
Tak dlhočizný chaos a nudu som už dávno nezažil. Nechápem tunajšie premrštené hodnotenia. Ľutujem čas strávený nudením sa nad týmto zmätkom podradnej kvality. Scenár = ono to malo také čosi? Efekty = skôr afekty. Herecké výkony = to ťažko, tam žiaden herec nieje - samé mátohy. Akcia = hehe to je najväčší zmätok tohto nepodarku. Divák, len bezradne pozerá, že to kto, čo a prečo sa mláti a či padol priateľ, alebo nepriateľ. Zrazu tam komusi podrežú krk, odtnú ruku a hotovo - akcia je akože na svete. Kameramanom, režisérovi i celému komparzu napľuť do tváre je málo. Toto je jasný "tunel". Inak nechápem kam sa podeli tie milióny do toho napchaté. Proste škoda slov aj času. Ešte aj Xena, Herkules či Sandokan sú zábavnejšie záležitosti než toto. ()
Bitvy jsou skvele natoceny. Kostymy, coz pokladam u historickych filmu za hodne dulezite, jsou v pohode. Ale to je tak nejak vsechno. Dejova linka, vzhledem k tomu, jakej to melo jeste na zacatku prolog je az trapne jednoducha. Nejaky napeti krom samotnych bitev ten film minulo. Hudba tragická. ()
Korejská odpověď na boom čínských wuxia filmů, který v roce 2000 spustil dnes již legendární Tygr a drak. Musa se snaží tvářit jako velkolepý historický epos což se mu ani náhodou nedaří, protože při natáčení měli tak deset komparsistů. Souboje jsou extrémně nudné. Filmaři se prý pokoušeli o realismus a upřímně nevím co si o tom mám myslet. Je pravda že hlavní hrdina neumí létat jako to dělají Číňani, ale stejně dokáže zbušit pět borců naráz. Akorát to teda nedělá tím čínským způsobem pomocí nadlidských chvatů ale tím Americkým, kdy hodní nepřátele čekají ve frontě a na hrdinu útočí hezky jeden po druhém. Příběhově je film kompletně o ničem a některé zvraty mi připadly jako z nějaké indické telenovely. Většina hlavních postav jsou krajně nesympatičtí lampasáci, kteří se neustále chovají jako naprostí dementi, což je asi jediná realistická část celého filmu. Herecky je to taky nic moc. Ziyi Zhang dostala kompletně statickou roli která jí absolutně nesedla. Jediný dobrý výkon v celém filmu podal Seong-gi Ahn jehož neskutečně unavený a vším otrávený výraz mi přišel tak dobrý, že ho nejspíš nehrál a skutečně celou dobu akorát chtěl jít domů. Jediná dobrá věc na celém filmu je krev. Na rozdíl od Číňanů se s tím Korejci skutečně nesrali, a tak tu teče po litrech. Bohužel, jejich efekty stojí za hovno, takže v některých scénách to vypadá jako kdyby krváceli ropu, a v jiných zase marmeládu. ()
Reklama