Režie:
Michael GoiScénář:
Michael GoiKamera:
Josh HarrisonHrají:
Rachel Quinn, Amber Perkins, Dean Waite, Peter Renaud, Tammy Klein, April Stewart, Jay Gragnani, Marcus Dreeke, Caleb Wells, Kara Wang, Tia StreatyObsahy(2)
Film podle skutečné události, která 14. ledna 2007 otřásla celou Amerikou. 14letá Megan Stewart tohoto dne náhle beze stopy zmizela a o tři týdny později i její 13letá nejlepší kamnarádka Amy Herman. Film je sestaven z videí, záznamů z chatu, webcamerových záběrů, domácích video nahrávek a všech záznamů, které bezprostředně zachycují dobu před Meganiným zmizením. (Dlee)
(více)Recenze (154)
Tak toto byl skutečně horor. Pět hvězd tentokrát uděluji sobě za nekonečnou trpělivost, kterou jsem projevila, když jsem byla schopna hodinu sledovat a dokonce i vnímat tlachy napřesdržku teenagerů, především jedné malé kurvy a druhé infantilní pipiny, co se ještě ve třinácti žmoulá v posteli s medvědama. Oči nad tím samozřejmě přivřít musíme, kdo z nás nebyl v pubertě trapnej, i já strávila mnoho let usilovné práce nad tím, abych zapomněla na většinu těch záseků, než se mi hormony trochu usadily. Docela se divím, že jsem v podobné situaci neskončila taky. Nicméně filmově je to přeci jen nešťastný počin, protože hodina puberty online přes webky a chaty je nesmírně opruzující nuda. Zcela jinak to budou vnímat mrňata, pro ně to bude zábava. Poučení o tom, jak je nebezpečné chodit na schůzky s kdejakým internetovým sladilem ovšem patří všem, a snad za toto poselství, které alespoň v závěru trochu zacvičilo představivostí diváka a jeho pocity, uděluji ty dvě hvězdy. Je mi opravdu líto, že se těm děvčatům stalo něco velmi násilného a pravděpodobně umírala tou nejhorší smrtí, jakou si lze představit, ale zpracování, které mělo být šokující a naléhavé je spekulativní, nudné a amatérské. ()
Deviantní jedinci z naší společnosti nikdy nevymizí, ale jednoho dne může prostřednictvím neuvážené internetové komunikace s nimi navždy zmizet vaše nezletilá dcera, pokud ji necháte bez patřičného dozoru. Tak jak se to stalo dvěma nerozlučným kamarádkám, jejichž životy vyhasly v pouhých čtrnácti letech. Tento šokující film natočený podle skutečných událostí chce nejen před tímto varovat. Příběh pojednává, jak už bylo napsáno, o dvou dívkách z rozdílných sociálních poměrů, které spolu tráví poslední dny před svým zmizením. Megan byla na svůj věk vyzrálá, ale jinak naivní holka a citlivá Amy byla spíše v jejím vleku, tak nějak podvědomě se s ní snažila srovnat krok třeba prostřednictvím bujarých párty anebo chatováním s člověkem vystupujícím na netu pod falešnou identitou mladíka příjemného zevnějšku se zájmem o skejt. Film je rekonstrukcí těchto událostí a je natočen dokumentární formou při níž využívá záznamy telefonních hovorů dívek anebo se Amy většinu času se svojí kamarádkou Megan natáčejí na nově pořízenou videokameru popřípadě jsou na skypu s úchylem. Film si schovává ještě něco navíc, nejdříve je unesena Megan a po následném zmizení Amy následuje soda, která zamává i s velmi otrlým divákem za kterého jsem se až do tohoto filmu považoval. Realistická syrovost a nechutně depresivní mrazivost, která z filmu minutu za minutou vzrůstá nemá z mého pohledu konkurenci a diváka v tu chvíli staví do role bezmocného pozorovatele trpícího spolu s dívkami. Viděl jsem toho hodně, většinou některé drsně se tvářící horory mně připadaly nakonec svým vyzněním celkem krotké, ale tady jsem byl jak přikovaný, naprosto bezmocný těm holkám v jejich utrpení pomoci a jen jsem šokovaně sledoval tu jejich beznaděj. Jen jsem si přál, aby film skončil. Pro toho odporného úchyla, kterému celý film není vidět do obličeje a zpočátku promlouvá na dívky hororově mrazivým hlasem z compu, totiž není žádný trest dost dobrý. Snad poprvé mně po filmu nebylo dobře a neudělal jsem dobře, když jsem si ho před Vánoci pustil. Co se mně na něm asi tak mohlo líbit?! Film to byl přímo odporný, ale to byl asi jeho účel. 100% za maximální odpornost. ()
Zřejmě se neubráním použití pár menších spoilerů. Pokud se vám podaří přežít skoro celou hodinku nesnesitelných keců absolutně vygumovaných čtrnáctek, tak se dočkáte, řekl bych, luxusního finále, které odstartují dvě fotky, jejichž náboj by pozvedl údy sadistům toho nejtvrdšího zrna. Opravdu mi zůstává rozum stát, proč byl do filmu vecpán tak šíleně dlouhý a nezajímavý úvod. Vykreslit charakter postav a jejich stylu života by zručný filmař zvládl za 20 minut a já bych nebyl úvodem tak otráven. Megan byla od 9 let znásilňována 2 roky otčímem. Když se naplnil 10. rok jejího života, tak na skautském táboru přeblafla velký úd 17 letého vychovatele (ve snímku o tom povídá celkem dlouhou historku, přičemž zajde i do pořádných podrobností) takže se člověk ani nemůže příliš divit, že se ve svých 14 letech stala neoficiální kurvou. Její nejlepší kamarádka Amy je v sexuální oblasti absolutní protiklad. Je zakřiknutá a stydlivá panna z takové té klasické americké bohaté rodiny, kde rodiče vydělávají peníze a jsou jen zřídka kdy doma. Dítě si tedy může dělat téměř co chce. Například chatovat s neznámými úchyláky. Trapný a nesnesitelný úvod končí Meganinou schůzkou se záhadným Pepíkem, kterého nikdo nikdy neviděl, a o kterém nikdo nikdy neslyšel. Následuje dalších 15 minut pátrací akce, která stojí také za hovno. Poté se objeví dvě, zřejmě, autentické BDSM fotografie. Náhle zmizí i Amy a poté, jako bychom se přesunuli červí dírou do úplně jiného vesmíru a sledovali 25 minut z úplně jiného filmu. Moc tam toho divák neuvidí, neboť je celá tato část točena ruční kamerou a většinou v naprosté tmě, ale je tu ta správná atmosféra plná beznaděje a strachu. Do děje vstupujeme ve chvíli, kdy už se bývalá kurva Megan rozkládá v sudu a úchylovi zbývá zneškodnit už jen nebohou chudinku Amy. Nejdřív se na ní trochu vyblbne a nenechá ji zemřít jako pannu, což je od něj moc hezké, ale zřejmě si svoje "poprvé" dívky představovala kapičku jinak. Potom ji umožní sdílet poslední okamžiky jejího život v tísnivých podmínkách sudu společně s její nejlepší kámoškou. To byla vůbec taková nejsilnější část filmu. Na závěr by měli zbystřit všichni začínající vrahové, protože budou svědky v přímém přenosu historicky nejrychlejšího vykopání hrobu pro poměrně objemný sud. Náš sadistický pedofil to zvládl za 11 minut a 28 vteřin. V tvrdé zemi u poměrně frekventované silnice. Stačily mu k tomu svaly a rýč. Tohle je výzva, překonejte ho! Nechci snímek znevažovat. Závěr je opravdu síla. S otevřenou pusou jsem civěl, jak v sobě může "člověk" nastřádat tolik zloby, že je schopný tak intenzivního fyzického a psychického mučení dítěte. Znovu se zopakuji, obrovská škoda toho debilního a dlouhého úvodu do děje. Film asi nejvíce docení rodiče, jejichž milovaná holčička se před jejich očima mění v ženu. Zřejmě je po zhlédnutí bude čekat pár bezesných nocí. Tohle se totiž opravdu děje. Dost možná blíže, než si troufnete připustit. ()
Tohle je jeden z hororů , které už nikdy nechci vidět jelikož posledních 30 minut na mě těžce zapůsobilo. Bohužel zbytek je totální vata kde se dozvíme, že 14 letá holka je lehká děva co kouří penisy na počkání má kamarádku pannu , které o tom vykládá a pak zmizí postupně jedna i druhá. P.s. ohledně toho záběru z kamer nevím jestli je pravý nebo není a řešit to nemíním, ale řekl bych, že se to zoomuje kvůli tomu, aby ji někdo detailně poznal je jasné, že kdyby tam daly záběr z kilometra vidí lidi prd. ()
Deprimující psycho. Na začátku se seznamujeme s hlavní dívkou Megan a její kamarádkou Amy - skvěle vše režisér Michael Goi nechce uspěchat, jakmile přijdou dvě fotky FBI mě zamrazilo po celém těle a začíná totální peklo! Posledních dvacet minut velmi těžko rozdýchávám. Nejhorší na tomhle námětu je to, že se tohle děje každý den - at' už na druhém konci světa, nebo v naší blízkosti - velmi často se těla najdou zohavené do nejbrutálnějších metod, některé se nenajdou vůbec a MEGAN IS MISSING tohle perfektně zobrazuje. Dokázal bych si tohle představit pod lupou Schumachera (8MM), Spasojevice (Srpski film), nebo Laugiera (Martyrs) ale Goiova verze je výborná. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (14)
- Keďže film je založený na sérii skutočných prípadov únosov detí, verejne ho podporil aj Marc Klaas, zakladateľ nadácie KlaasKids Foundation, ktorá sa venuje predchádzaniu zločinom na deťoch a pomáha pri nachádzaní nezvestných. (Arsenal83)
- Režisér se inspiroval zejména případem Ashley Pond a Mirandy Gaddis. Jejich vrahem byl Ward Weaver. (smetyl)
- Ač film působí díky „found footage“ a natočeným televizním záznamům realisticky, není natočen podle skutečné události. Veškeré fotky a „autentická“ videa jsou prací herců a scenáristů. Režisér Michael Goi prohlásil, že se pouze nechal inspirovat příběhem Amandy Todd. (SpicyNugget)
Reklama