Obsahy(1)
Tři manželské páry spojuje dávné přátelství, spokojený zabezpečený život a touha strávit společně léto v překrásném domě u moře. Nenadálý příjezd Sharyna a Diegova dospívajícího syna Davida probudí v úspěšném psychologovi Matteovi nečekaně silnou touhu, které není s to se přes všechnu svou racionalitu ubránit. Manželka Francesca, děti i ostatní přítomná společnost cítí stupňující se napětí, jehož původ jim zatím uniká. Smyslný mladík, vědom si výjimečnosti svého zjevu, si s Matteem zahrává a nevyhnutelná katastrofa je na spadení.
Italský režisér Marco Filiberti vypráví i ve svém druhém celovečerním filmu podmanivý příběh o latentní homosexualitě, v němž nadnáší palčivé otázky o svobodné volbě a důsledcích lidského konání.
(oficiální text distributora)
Recenze (31)
Na první pohled spokojený, manželský pár. Je jim taky zhruba něco kolem čtyřiceti let, mají krásnou dceru, skvělou práci, zkrátka, co víc si člověk může přát. A stačí jeden moment, jedna chvíle, jeden pohled, který spustí v manželovi v podání výborného Massima nečekaně silnou touhu, k asi o dvacet let mladším mladíkovi. A i když se tomu zuby, nehty brání, tak jen spustil lavinu, která možná už nepůjde zastavit. Až na konec, který bych asi udělal trošku jinak, je to hodně vydařené drama, s opět skvělou hudbou a zároveň hodně silná čtyřka. A také poučení pro vdané manželky. Když se Váš muž zakouká, zdaleka ne vždy za tím musí být nějaká žena! ()
Film se mi těžko hodnotí, protože jsem měla problém ho vůbec dokoukat. Tohle vážně není film pro hetero lidi, scény jsou tam dost nechutné a celé je to takové rozměklé až slizské. Chápu sice, že lidé s menšinovou sexuální orientací to neměli lehké, ale koukat se na to nedá. Odpad nedávám jen z úcty k odlišnostem. ()
Tristan a Isolda, příběh z artušovských legend o zakázané, zničující a smrtonosné lásce, v ještě temnějším podání R.Wagnera otevírají podmanivý příběh, který rovněž vyústí do nezvratné tragédie. Pozvolné tempo, velké záběry na osamocené postavy, moře, bílý dům, snová hudba a nenápadně se stupňující napětí připomínají filmy Felliniho a Viscontiho (zůstaneme-li v Itálii), jehož Smrt v Benátkách je ale přeci jen o něčem jiném, jelikož zde se jedná o náklonnost oboustrannou. Jistá místa postav na šachovnici se pozvolna posouvají s tím, jak se otevírají třinácté komnaty každé z nich. Možná by se zdálo, že sledujeme svět v jakési zvrácenosti, ale není tomu tak. Zobrazovaný svět jen není černobílý, jak by ho mnozí rádi viděli... ()
Nebudu popisovat znovu, co napsal rejžánek, faktem je, že zhruba do poloviny filmu taková nijaké...leč se to změnilo.-)Když je pěkný chlap ve spokojeném manželství , kterého zcela nečekaně a ze zálohy přepadne touha po mladíkovi, ten je ke všemu synem jeho kamaráda, hrozí to průšvihem.A když je to ještě ke všemu ve vile nad pláží u nádherné zátoky, v báječné Itálii,mladík je ke všemu gay, můžete se i na hlavu stavět, můžete i tajně brečet, jako to Massimo udělal, nezvítězíte nad nečekanou touhou .Ale to vítězství je vykoupené cenou nejvyšší.Nádherná kamera, skvělá hudba....drama za čtyři poctivé hvězdy. ()
Téma homosexuality vo filme a hrátky dvoch chlapov v posteli bolo vždy niečo, čo ma nejak extra nezaujímalo. Ak však tejto téme dáme všeobecný rozmer a začneme ju vnímať niečo ako dlho potlačovanú duševnú tryznu a trápenie bez možnosti uspokojujúceho riešenia, tak to už áno, to je už zaujímavejšie. Pokiaľ film vnímam z tohto pohľadu, tak mu rozhodne nemožno uprieť hlbší význam. Odhliadnuc od tohto, potešila ma už iba remeselná stránka snímku, hlavne kamera a hudba. Hudba vôbec bola na tomto filme to najlepšie. 70/100 ()
Reklama