Režie:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Galt MacDermotHrají:
John Savage, Treat Williams, Beverly D'Angelo, Annie Golden, Dorsey Wright, Don Dacus, Cheryl Barnes, Richard Bright, Nicholas Ray, Charlotte Rae (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Claude Bukowski (John Savage) má brzy narukovat, a tak si chce poslední dny v civilu v New Yorku užít. Náhodou potkává skupinku hippies a dámu na koni – Sheilu (Beverly D´Angelová), která se mu okamžitě zalíbí. Hippies jej přivedou k drogám a druhý den jeden z party zjistí, kdo je ona dáma na koni. Vetřou se na oslavu, jíž se Sheila účastní, ovšem jejich anarchistické chování vyústí v zatčení a soud. Mají na výběr třicet dnů káznice, nebo zaplatit padesát dolarů. Hippies pochopitelně peníze nemají, ale Claude ano. Stačí pouze na kauci pro jednoho z nich, a tak od soudu odchází šéf hippies Berger (Treat Williams). Ten slibuje, že další peníze přinese. Claude s Bergerem se stanou velkými kamarády a skamarádí se i se Sheilou, jenže za dveřmi je strašák války ve Vietnamu. (AČFK)
(více)Videa (1)
Recenze (685)
Skvělý muzikál za velkou louží slavného českého režiséra Miloše Formana. Prvních deset minut bylo hodně nestravitelných, ale když divák přistoupil na pravidla žánru - pak to byla jízda. A konečná (protivietnamská) katarze povýšila Vlasy na geniální dílo. Pro mě naprosto nezapomenutelný filmový a hudební počin, který rozhodně musím vidět minimálně ještě jednou... ()
Co se týče muzikálů a teď myslím hlavně ty filmové (to co dělá Soukup, Ledecký a spol .. to nejsou muzikály) jsem těžká konzerva. Klasikou pro mne je Singing in The Rain a Finians Rainbow... Z těch modernějších jsem ještě schopen skousnout Skycraper, Producents nebo South Pacific... Takže je vám jistě jasné, že když jsem poprvé zhlédl tenhle film s kupou mániček, byl jsem mírně v šoku stejně jako z nich byla tehdy v šoku ta slušňácká část USA... :-). Jenže pak přišel přijímač a závěr... Byl jsem otřesen, ten konec jsem nečekal ač to vlastně k němu celé směřovalo. A tak stejně jako Jesuse jsem si tenhle těžce protiválečný muzikál oblíbil. U těch některých starších z nás pak delší vlasy (možná i díky Vlasům) vyjadřovaly touhu po svobodě, nespoutanosti a byly jistou formou odporu či ukázky postoje. Snad proto komančové tak zuřivě pronásledovali vlasatce a některé mladší dokonce pod různými pohrůžkami nutili k ostříhání. Film vás zcela pohltí, jako proutkem se přenesete do šedesátých let, freelove a kuřivo (případně něco tvrdšího)bylo nedílnou součástí života mladých. Ovšem jen do doby než vám přišel povolávací rozkaz k nástupu na výcvik, po kterém vás čekala věčně vlhká džunglí zarostlá země na druhém konci světa... Doporučuji sehnat si samostatně i OST! Tak Good Morning Starshine... * * * * * ()
Tohle je podle mě opravdu špička muzikálové tvorby všech dob. Soundtrack doma poslouchám každou chvíli a ani opakované shlédnutí filmu nebývá na škodu. Výjmečně silný příběh (nejen na muzikál), dobrá choreografie (i když některá místa jsou pojatá trochu "nemuzikálově", patří to ke stylu filmu a má to zase něco jiného do sebe, než klasicky zpracované žánrové filmy), opravdu dobře vybraní herci a neuvěřitelně silný zážitek nejen z konce filmu. Miloš Forman ukazuje, že mu žádný žánr není cizí. ()
S három mám problém. Iste, ako revolučne naladenému pubertiakovi, vlasy rebélie a vzdoru proti vojne a establišmentu, voňali. Och: a ako! Tie tézy aj po rokoch zostali: vojny rozohrávajú psychopati, zomieranie v nich je riadenou reguláciou a riešením nezamestnanosti mladých, láska nech je určená momentálnym očarením a mocným tohto sveta ukážeme, že sa dokážeme presadiť aj na rádovo minimálnej majetkovej úrovni. Lenže tu je práve ten problém: hoci film slovne deklaruje tieto a podobné hipi tézy, tak v správaní sa bandičky, vedenej Vodcom sa začínajú čoraz viac objavovať momenty, ktoré hipíkov posúvajú k neznesiteľným jupíkom. Čo sa vlastne aj v skutočnosti stalo - rozbláznené deti lásky a ne-majetku, čistého batikovaného altruizmu indických vonných tyčiniek vyrábaných ručne (nag čampi) sa postupne stali ambiciózni mladí, ktorých ideály transformovali do dnešných neznesiteľných vševediacich manažérov (to už sú potomkovia pôvodných hipíkov). Nuž ale ja som nechcel popis reality, ja som chcel sen, a to sa Formanovi podarilo len čiastočne. Film akosi zastaral - pesničky sú také skôr popové, rebélia miestami trápna, hlavní predstavitelia zvolení dosť nešťastne (napr. tá Šejla ako femme fatale - čo ja viem) atď. Ale myšlienky víťazia a hlavne: film som videl štyrikrát, z toho tri razy v kine. A to sa počíta: čo uzretie to hviezdička. A. A. A. Aj za tie ideály. ()
Výtečný muzikál se skvělými písničkami. Odhaluje zvyky hippies, jejich názory a postoj nejen k válce ve Vietnamu ale i k řádům a vůbec k celému světu. Protest je obsažen i v textech písní, některé z nich jsou opravdu hodně provokující a ožehavé. Ty písně oslovily a oslovují snad každého milovníka populární hudby, a kdyby ho neoslovily, tak ho osloví alespoň obnažená Beverly D'Angelo :-). Všichni odvádí dobré herecké výkony, nejlepší asi Treat Williams. Miloš Forman dokázal, že ani muzikál mu není cizí. Ovšem tento film dostává své diváky a obdivovatele až po letech. ()
Galerie (39)
Zajímavosti (40)
- Don Dacus dostal úlohu Woofa tak, že sprevádzal kamaráta na konkurz k filmu a hneď sa režisérovi zapáčil. (Raccoon.city)
- Ve filmu se počítalo ještě s pěti písněmi z původní divadelní verze, ale při stříhání filmu byly tyto už natočené zpívané scény vystřiženy. Odstraněné písně z filmu byly i přesto vydány v původním soundtracku k filmu, při dotisku v roce 1990 však byly vynechány i zde. (PußyMagnet)
- Miloš Forman rád vzpomínal na spolupráci s "menším snědým mladíkem," který už na pohovoru vypadal na první pohled inteligentně. Byl to začínající dramatik Michael Weller, který pro režiséra později zadaptoval i Ragtime (1981): "Nikdy mi nevyhovuje scenárista, který prostě jen poslušně vykoná, co si přeju, protože já často nevím, co si přeju, dokud to neuvidím. Proto potřebuju silnou osobnost pro skutečný tvůrčí dialog. Michael měl vždycky svou hlavu a nevadilo mu, když jsme spolu občas byli na kordy." Největší zádrhel přišel, když se tandemu stále nedařilo vymyslet samotný závěr příběhu: "Oba jsme se zašprajcovali, byli čím dál sarkastičtější, až jsme na sebe nakonec otevřeně řvali. Ještě nikdy předtím jsem nezažil takovou bitvu. A když už jsme byli naprosto v koncích, najednou došlo uprostřed bouřlivé hádky k magickému propojení a oběma nám najednou vytanul stejný nápad: co kdyby si hlavní hrdina Berger prohodil místo s brancem Claudem? Zbytek scénáře jsme sfoukli za půl hodiny." (NIRO)
Reklama