Režie:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Galt MacDermotHrají:
John Savage, Treat Williams, Beverly D'Angelo, Annie Golden, Dorsey Wright, Don Dacus, Cheryl Barnes, Richard Bright, Nicholas Ray, Charlotte Rae (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Claude Bukowski (John Savage) má brzy narukovat, a tak si chce poslední dny v civilu v New Yorku užít. Náhodou potkává skupinku hippies a dámu na koni – Sheilu (Beverly D´Angelová), která se mu okamžitě zalíbí. Hippies jej přivedou k drogám a druhý den jeden z party zjistí, kdo je ona dáma na koni. Vetřou se na oslavu, jíž se Sheila účastní, ovšem jejich anarchistické chování vyústí v zatčení a soud. Mají na výběr třicet dnů káznice, nebo zaplatit padesát dolarů. Hippies pochopitelně peníze nemají, ale Claude ano. Stačí pouze na kauci pro jednoho z nich, a tak od soudu odchází šéf hippies Berger (Treat Williams). Ten slibuje, že další peníze přinese. Claude s Bergerem se stanou velkými kamarády a skamarádí se i se Sheilou, jenže za dveřmi je strašák války ve Vietnamu. (AČFK)
(více)Recenze (684)
Jeden z mých oblíbených filmových muzikálů, a to právě proto, že je tak jiný než ostatní. Ono krásně syrové pojetí a uvolněná, nevázaná atmosféra, vytvořená i díky absenci spousty obvyklých muzikálových prvků, skvěle korespondují s prostředím hippies, a ačkoliv mně osobně myšlenky "květinových dětí" nikdy neoslovovaly, partičku kolem Bergera jsem si zamiloval. O písních se asi nemá cenu moc zmíňovat, ty jsou do jedné skvělé a je velmi těžké vypíchnout pouze jednu či dvě, které by vyčnívaly. Ano, vyváženost, ta je velkou předností Vlasů. Ty jsou stejně dobré od začátku do (velmi silného) konce. Škoda, že vznikly v tak nevhodnou dobu, kdy téma hippies už nebylo dvakrát aktuální, ale ještě bylo brzy na nějakou nostalgii. ()
Taky mi bylo patnáct, milovala jsem Bergera, nosila kanady, korálky a vlasy až po pás. Tenhle film je především úžasně barevným halucinogenně-romantickým (a všechno dohromady!) muzikálem s krásnýma písničkama a umně vystihnutou atmosférou hippies v NY. Přesně jak si to člověk představuje, generace Beatniků, protesty proti Vitenamské válce.... ()
Když jsem Vlasy viděl prvně, bylo to ještě za komunistů, mě bylo kolem patnácti, měl jsem vlasy do půl zad a musel jsem za ně bojovat. Ta ústřední myšlenka, že vlasy jsou svoboda a mají růst ve mě silně resonovala, v tom případě musel tento film zapůsobit jako nezapomenutelný zážitek - to dá rozum *****. ()
Dojímavý a překvapivý konec by měl zachránit jinak celkem průměrný muzikál? Myslím, že ne! Až na ten konec s pěknou písní bych si troufal podotknout, že to byl poměrně nepovedený muzikál. Hippies není moje krev. ()
Ruku na srdce, muzikál je mi cizí. Většina se mi ve filmový podobě opravdu nelíbí. Ale tenhle se mi líbil, neumím si představit jestli by to dopadlo zrovna tak dobře, kdyby to byl obyčejný film. Ke všemu velmi dojemný konec s hrobem Bergera a "Let the Sunshine in". Zážitek, 5* ... ()
Na Vlasy se muzu divat porad dokola, navic tenhle film muze za to, jakou hudbu posloucham... Jste muj buh, pane Forman. ()
10/10 ()
Treat Williams a jeho ztvárnění Bergera,to je to,co se mi vybaví při vyslovení Hair.Jeho odhodlání udělat něco pro kamaráda je hrozně sympatické a milé.Skvělé taneční scény,humor a chytlavá hudba fungují na jedničku.Výborné scény- návštěva večírku,následný tanec na stole a závěrečný zlomový okamžik člověk jen tak nevymaže z hlavy. ()
Pro mě bezkonkurenčně nejlepší filmový muzikál. Má děj, písničky jsou skvělé a herci také. Do ovestičkovaného Bergera jsem byla zamilovaná ještě několik dní po prvním shlédnutí. Je to zábavné, je to zajímavé, je to smutné a zpívá se v tom. Ultimátní kombinace. ()
Můj nejoblíbenější Formanův film. Ze spojení skvělýho režiséra, vynikající hudby, nápaditých choreografií a výborných herců snad ani nic jiného, než skvělý film nemohlo vzejít. Pustil jsem si k mistrovým narozeninám a jsem velice spokojenej. ()
Jednou hipík, do smrti hipík. Kdo neuroní slzu, nemá srdce :,-) ()
Oceňuji pěvecké výkony herců, jakž takž choreografii a fakt, že výběr takového žánru je enormně obtížný při přenesení na stříbrné plátno. Holým faktem zůstává, že valnou většinu filmu se neděje vůbec nic a divák čeká na uznávám, velmi hezky umělecky zpracovaný a velmi kvalitní závěr. Nicméně o poselstvích, která film přináší se dá polemizovat. Jde o samotný prostest protí válce, nebo je v tom sdělení, že správný kamarád nasadí vlastní život, i když nevědomky, aby zachránil ten váš, nebo prostý fakt, že nestojí za to do armády vstupovat? Nebo všechno dohromady? Možná. Otázkou zůstává, zda taková mnohoznačnost je ku prospěchu nebo ne. Z hereckých výkonů mne nepotěšil nikdo, ale to nechme při hledání hlubších myšlenek stranou. Řekl bych, že původní záměr tvůrců úplně nevyšel, mnohdy působí spíše opačně. Jestli vidíte poselství v tom, že - čekám dítě a nevím s kým a navíc je mi to jedno, ha ha ha, dáme si LSD a bude nám fajn, tak pardón, ale to ani trochu nechápu. S touto scénou související snaha o poukázání na choulostivou rasovou otázku, kdy uznávám, že černoši to měli nejen v roce 1979 velmi těžké, vyšla ve výsledku úplně opačně. Buď to bude odporné bílé dítě s pomačkaným ksichtem, nebo sametový černoušek, který nám všem udělá obrovskou radost. Takovou ukázku negerského (ano, tento termín je z historického a jazykového hlediska naprosto korektní, a proto předem prosím všechny inteligentní moralisty a zaryté ochránce lidských práv, aby mi své případné nevěcné a zcestné poznámky do pošty neposílal) řitního alpinismu snad Forman nemyslel vážně. Další morálně silný pačesatý hrdina, který by Cleaudovi přebral Sheilu při každé příležitosti mne taky jaksi minul. Hloupé myšlenky nicneřešící anarchie jsou mi stejně protivné jako myšlenky komunismu, fašismu nebo kapitalismu. Pokud by to natočil nějaký nounejm úplně stejně, jednalo by se podle elity CSFD o oplzlý a nechutný experimentální film oslavující drogy a rizikový sex. V případě Formana se prostě hodí říci, že někteří hloupí diváci jako já, to prostě nepochopili. Zvláštní je, že např. o Buried se nikde nedočítám hluboký protiválečný odkaz a podobnou lítost nad zmařeným životem nevinného jednotlivce jako tady. Klasicky alibistický, zkažený a nezdravý přístup, ač ryze český, ze kterého se mi chce místy brečet, a místy se mu směju. ()
Úžasný scénář, dechberoucí zápletka a hlavně neskutečně srdcervoucí konec. Herecké výkony lepší než na jedničku, nádherná hudba, která skvěle podbarvuje celé dílo. Zanechá to ve vás to kouzelné "něco", co vám nedá spát. První dny nemůžete myslet na nic jiného. Ovlivní vás to. Dokonalé! Perfektní! Skvělé! Nepopsatelné!!! ()
Hudba je buď slabá, nebo s vlasy. Jinak řečeno písně, které se týkají vlasů jsou skvělé a chytlavé. Zbytek je dá se říct podprůměr. Navíc John Savage je dobrý herec, ale hrozný zpěvák. Příběh je velmi pomalý, a tak se nedá moc dobře hodnotit. Herecké výkony jsou od každého skvělé. Postava Clauda je hrozně sympatická a dá se říci světa neznalá.Berger je dobrý kamarád a má dobré manipulační schopnosti ( výmluvnost ), ale je mi už méně sympatický než Claude.,,Jde o to ,že bílý lidi posílají černý lidi, aby válčili se žlutejma lidma, aby ubránili zemi, kterou ukradli rudým lidem." ,,I have my hair!" ()
Takhle, nechci se úplně pouštět do debaty o tom, jestli Vlasy jsou nebo nejsou nejlepší muzikál, protože tomu popravdě příliš nerozumím a na muzikály se dívám spíše sporadicky, ale na první pohled a jen tak letem světem po povrchu se mi i docela líbil, je to docela hravej a svižnej muzikál s poměrně slušnými tanečními kreacemi a pěveckými výstupy. Ovšem největší věcí, která mi teda fakt hodila byl styl života, jakým žila tahle banda lidí, hipíky jsem neměl nikdy rád a zřejmě už taky mít rád nebudu, na tom jeden formanův film nic nezmění. No a když ty hipíky hrajou necharismatický a nepříliš zajímaví herci, víc než na tři to tady nevidím. ()
Po pravdě, na muzikály moc nejsem, kombinace hudby a děje většinou nejde moc do sebe, ovšem tady je to jiné. Od začátku mne to bavilo! Miloš Forman je opravdu režisérská špička a náš národ může být na něj patřičně hrdý! Jenom ten konec si mi zdál poněkud málo emotivní, ale i tak to opravdu stojí zato! ()
Tenhle muzikál o Hippies znám z divadelních prken. Jenže náš Forman si ho udělal po svém a dovedl ho v dokonalost. Posunul laťku výš, když doplnil příběh, jenž původní muzikál "postrádá", a obohatil ho o poselství, kde poukázal o nesmyslnost válčení a o zamíchání Američanů do války s Vietnamem (Amíci hold vždy, když se pletli do cizích záležitostí, dopadli jak hubkaři). Dodnes mě mrazí u písně "Kéž slunce svítí v nás", tedy "Let the sun shine". Když vidím George Bergera, který si zahrával s ohněm, až dohrál (bral život s nadhledem, nebral ho vážně), nastupuje do letadla místo Bukowského, aby odletěl do Vietnamu. "Věřím v to, že Bůh, i v to, že Bůh jsem já, Claude jsem já".... Pak ten hřbitov a plno mrtvých, kteří se již nikdy živí nevrátili. ()
Spolu se Sweeney Toddem můj nejoblíbenější kousek na poli muzikálů. Někdo by mohl namítnout, že jsou Vlasy oproti ST jednoduché, ale ve své prostotě jsou opravdu silné, působivé, myšlenkově a emočně sdělné. ()
Nádherně vybarvená atmosféra oné bezstarostné doby hipie na jedné straně, na straně druhé její srážka s velmi krutou realitou, chytlavé melodie, poslední píseň má i nádherný text. Spolu s koncem filmu velmi, velmi dojemné. Ale zobrazení volné morálky a lásky mohli držet přece jen trochu víc na uzdě. ()
Pevně odhodlán, usedám na třetí pokus k tomuto tolik opěvovanému veledílu a opět si už po patnácti minutách koušu nehty i na nohou. Není to jen to hroznou hudbou, která se mi vůbec nelíbí, ale i těmi lidmi a dějem. Je super, že ti mladí Claudeho ihned zatáhli do neřesti drog. To je přímo super. Jen škoda, že to nepokračovalo dál, jak takový člověk většinou skončí. Nesympatická banda hovad, močících kde se dá, souložících, fetujících, a jak jinak, pochopitelně nepracujících jsou zcela jistě kladnými hrdiny. Berme si z nich vzor. Bohužel nesnáším ani druhý protipól, totiž ty zazobané a namyšlené naboby v kravatách. No, abych tady nepsal romány, prostě se mi film nelíbí a dá se říci, že je mi protivný a do konce jsem vydržel jen silou vůle. A jedině ten konec byl velice silným zážitkem. Bohužel moc krátkým a přicházejícím skoro s křížkem po funuse. A celé to nespasila ani velmi dobrá kamera pana Vondříčka. ()
Reklama