Režie:
Andrzej JakimowskiScénář:
Andrzej JakimowskiKamera:
Adam BajerskiHudba:
Tomasz GąssowskiHrají:
Edward Hogg, Alexandra Maria Lara, Melchior Derouet, Francis Frappat, João Lagarto, David Atrakchi, Cristina Alfaiate, Luis Esparteiro, Ellie WallworkObsahy(1)
Do Lisabonskej školy pre zrakovo postihnuté deti a mládež prichádza inštruktor Ian, aby im pomohol získať viac sebavedomia a samostatnosti. Jeho metódy sú však nielen nekonvenčné, ale aj nebezpečné. Čoskoro si získa dôveru študentov, ktorí sa odvážia vymeniť pokojné a bezpečné prostredie kliniky sa pulzujúce ulice metropoly... (STV)
(více)Recenze (77)
Prosluněný snímek s kolíbavou kamerou, naddimenzovanou intenzitou zvuku, dobrodružným nádechem a s více než zajímavým tématem, který nesvádí k lítosti nad údělem nevidomých, nýbrž nad námi samými - pro polozapomenuté prožívání vjemů, o které se nevědomky připravujeme, když registrujeme jen nezbytné informace nutné k přežití a něco tak krásného, jako jsou zvuky, zapomínáme řadit k zážitkům všedního dne. Film o důvěře, naději a touze po svobodě, který je škoda nevidět a neslyšet... ()
Recenze k přečtení: http://25fps.cz/2013/imagine/ ()
Zajímavý a působivý filmek na téma nevidomí. Velmi kladně hodnotím herecký projev hlavní postavy, Edward Hogg byl jedním slovem výborný. Dalším kladem snímku je nepochybně způsob zpracování, citově nevydírá, nevidomé nelituje a umožňuje nám, obyčejným vidícím, zase jednou "vidět", tj. nejen nahlédnout do neznámého světa, ale zamyslet se nad tím vším.. P.S. Ještě se mi nestalo, abych u filmu zavírala oči kvůli sluchu, pozoruhodné.. ()
Moc hezké. Velmi oceňuji, že se tvůrci nevydali cestou podbízivého sentimentu, ke kterému taková látka přímo vybízí a místo toho mě dokázali vtáhnout do střízlivě podaného, přesto poetického vnitřního světa plného zvuků, vůní, pocitů a představivosti, ale také neustálé nejistoty i nebezpečí, se kterými se nevidomí lidé dennodenně potýkají. A znovu, jako už nesčetněkrát, jsem se jen ujistila o nepochybných kvalitách současné polské kinematografie. ()
Poměrně divoká koprodukce čtyř evropských zemí se naštěstí dokázala vyhnout úskalím tzv. "europudingu". Mezinárodní ústav pro slepce kdesi v malebných uličkách Lisabonu je sice poněkud vykonstruovaným dějištěm, ale zbytek filmu rozhodně násilně nepůsobí. Imagine je pomalý až kontemplativní snímek s rafinovaně potlačenou dějovou zápletkou. Opravdu nevšedně seznamuje skrze výuku orientace slepých pacientů s našim okolním světem a dokáže převýšit jeho každodenní vnímání, což je vlastně úsilí o něž se film snaží téměř od samých svých počátků. Jakimowský toto přepnutí na jinou percepci, v níž hraje hlavní roli především zvuk a na něj navázaná představivost, povyšuje na působivou hru obohacenou o motiv nejistoty a nevíry. Vstup kvaziromantického motivu s izolovanou německou pacientkou, která v nevyzpytatelném muži s neznámou minulostí nachází jedinou naději, jak dostatečně skrýt svůj handicap a vstoupit do světa normálních lidí, usazuje hru pevně na zem skrze zesílený motiv dychtivé naděje a zodpovědnosti za druhé. Film obětuje vyklenutý a uzavřený děj, aby nás lapil do sítě domněnek a dohadů, zároveň působících příslibů a zklamání a nakonec vše zakončil těžko uchopitelným okamžikem podněcujícím k dlouhému přemýšlení. Zvláštní zážitek je navíc podán skrze malebné a vizuálně originální obrazy prosluněných zákoutí starého města, pracujícími často vzhledem k odlišnému vztahu k běžnému vnímání s evokací a prostorem mimo rám. Imagine je bezesporu jedním z nejoriginálnějších evropských počinů minulého roku, i když jeho odlišnost a tempo občas nutí k trpělivosti a notnému vnitřnímu zklidnění. Pak v některých scénách poodkrývajících skryté dimenze našeho světa neuslyšíte ani svůj údivem zatajený dech... ()
Hollywoodské citové vydírání je dost trapné samo o sobě, natož když se o ně pokusí evropští filmaři. Tvůrci "Imagine" se snažili narvat do filmu co nejvíc ikonických scének (které jako celek zoufale nefungují), navíc jsem si opět ověřil, že mám alergii na vedení herců a hudební režii typickou pro "nezávislé" polské filmy posledních 10-20 let, takže ... Ne. Nepomohlo tomu ani prostředí mého milovaného Lisabonu, pro mě je to za dvě hvězdy. A klidně si mě umlaťte slepeckou holí. ()
Poľská kinematografia má v rukáve veľa skvelých filmov, čoho je dôkazom aj Imagine! Nazdar ()
Jednoznačně nejlepší zážitek 52. KVIFF! Vlastně jednoduchý spíše komorní příběh a přesto se spoustou napětí, poučný, laskavý, ale nikoli citově vydírající. S přiměřeným koncem a zajímavou úvahou jak moc pomáhat a chránit ty očividně ve společnosti znevýhodněné. A scéna návratu ovíněného lektora večer na kliniku je opravdu perlou kinematografie! Výborný sympatický Edward Hogg a vůbec osazenstvo kliniky. Trochu problém jsem měl akorát s A.M. Larou, jíž jsem to slepectví úplně nevěřil. Děkuji za zařazení sekce Lidé odvedle do programu KVIFF a jsem zvědav, co přinese v dalších letech... ()
-4* k tomuto filmu jsem měl zpočátku nedůvěru, ale rozhodně mě rychle zbavil obav a užil jsem si ho. Nevím, zda má film nějakou pravdivou předlohu ze skutečnosti, ale nedivil bych se tomu. Novátorství je vždycky těžké, a to i v dnešní době, kdy tomu zkostnatělý systém brání i na úkor větší svobody. Zajímavý vhled do světa nevidomých. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 2 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Od rezisera Jakymowskeho som videl zatial len Solidarita, Solidarita a tento Ymagine je moj v poradi druhy Jakymowsky. Sympaticky film o slepote a slepcoch a krasna tema o tom, ze kazdy krok je tuna krokom do neznama. Film je zaroven aj o tom, ako si ludia nevazia to, co maju /dobry zrak, dobre srdce, klby ... etc .. etc/ a ako to povazuju za samozrejmost, no ale ono to az take samozrejme nie je. Ako mylovnik europskej kinematografie dam vysokych 75 % ()
Zajímavé drama s trochou černého humoru, oceňuji námět z prostředí nevidomých, nikdy nevím, jestli se mi zrovna některé finty z tohoto filmu nebudou hodit. ()
Nezávislý artový snímek s pastelovými barvami a místy podle mě bez výčitek označitelný jako "poetický". Celá atmosféra i vrhnutí do děje mě zpočátku poměrně překvapilo a přiznávám, že mi to úplně nesedlo. Jak se začal vyvíjet děj, tak jsem se začala bavit i já, ale zase nemůžu říct, že by mě to nějak okouzlilo. To co film řeší je nepochybně neotřelé, možná pro někoho kontroverzní a určitě citlivé téma. Je to ten typ filmu, kde je jedna ústřední myšlenka...nic víc. Podle mě se úplně nepodařilo naplnit celý potenciál toho námětu. Možná by celé hlubokomyslné poselství bylo "schůdnější"kdyby se ubralo těch poetických momentů a přidalo na ději, protože takhle to na mě působilo místy lehce prázdně. Nepochopte mě špatně, nechci říct, že by film neměl co říct, jen že se v tom pomalém uvlečeném tempu (zase nic proti tempu samotnému, u některých filmů je to to pravé) utápí postupně i to něco, co by stálo za pozornost....Pokud se něco povedlo, tak přiblížení světa nevidomých divákovi, což byl pro mě poměrně silný zážitek. Možná bych měla film pojmout jen na základě toho a na celou tu "filozofii" co se tam oplétá okolo (a která je tak trochu nedotažená) se vykašlat, což mi ale úplně nejde a proto jsem si film neužila tak, jak bych mohla. Trochu silnější tři hvězdičky. ()
V Lisabonu se architektonicky snoubí kachličky s oprýskanými zdmi. Léto plné hádanek není vidět, ale je cítit a slyšet ve vzduchu. Škola pro slepé zažívá nenásilný myšlenkový převrat v uších a nosech žáků, jejichž nový učitel je nabádá nenosit slepeckou hůl. Kontroverzní. Sžívání se mentora, potýkajícího se se stejným znevýhodněním jako jeho posluchači, není zadarmo a ani bez boje a riskování života za účelem dokázání vlastní pravdy. Hravý, ale neméně vážný snímek Jakimowského vás zavede do míst, kde je představivost důležitější než to, co se skutečně děje. Dokáže nahradit zastřené oči? (Filmové listy 2018) ()
Skvostný film, velmi minimalistický a duchem spřízněný s nevidomými. Obdivuhodná kamera dokáže zůstat slepá k prostoru, zároveň se neomezovat jenom záběry obličejů a být nádherná. Postava inovativního mentora byla pozoruhodná, a to i zásluhou režijní hry na hledání pravdy, kdy je Ian stejnou měrou zpochybňován (není nevidomý, protože nepoužívá hůl; není tak schopný, protože používá echolokátor) jako se z temnoty noří pravda. Po zvukové stránce inspirativní pro každého, zvlášť moderní dobu se sluchátky v uších. ()
Velmi dobre vystihnute vnimani diky sluchu na ukor slepoty. Spousta zaberu dokazalo nabudit pocit, ktery nevidomi asi prozivaji. Za to klobouk dolu. Hezka kamera a atmosfera prosluneneho Lisabonu zdravemu oku lahodi. Skoda jen scenare, ktery je takovy nijaky. Jelikoz jsou vseobecne filmy o handicapovanych trochu precenovane, svou nerozhodnost tentokrat budu smerovat v hodnoceni smerem dolu. ()
veľmi citlivo a zaujímavo natočený film. Nečakajte , že budú s vami lomcovať emócie ako to vo filmoch, zameraných na "postihnutosť ľudí", niekedy býva. Režisérovi sa podarilo dosť dobre vžiť do situácie nevidiacich a urobiť film o tom ako poznať svet a okolie okolo seba aj inými zmyslami. Bez bielej palice vytvoriť si vlastný systém "echolokácie" keď len pomocou mľaskania, luskania prstami či výberom vhodných topánok (mimochodom užasne pekných a na užasne krásnych herečkiných nohách ... hihi .... akurát by človek musel mať až netopierie uši aby zachytil stojacu tridsať-metrovú loď či v ruchu ulice rozoznať zvuk holiaceho strojčeka z turistickej výletnej lode... Ved si skúste zaviazať oči a prejsť sa po dvore hore dole bez ujmy na kolene či na nose alebo na čele :) ()
[MFFKV - 2017] Hodně zajímavý film, který se prakticky celý odehrává na klinice pro nevidomé děti a sledujeme příjezd nového pedagoga, který lehce bojuje se svými neortodoxními praktikami proti zažitému systému. Zažijete si tak život nevidomého téměř na vlastní kůži a často jenom tak posloucháte zvuky a co se v dálce odehrává. Zaujali mě herecké výkony neslepců v hlavních rolích, kterým jejich handicap věříte. Hodně zajímavé a zároveň hodně silné drama z prostředí nevidomých dětí. ()
Námět je zajímavej, jen si umím představit množství situací v kterých to nebude fungovat... ()
Všetci sme si už v hlave premietali, aké je to nevidieť alebo nepočuť. Nie je o tom, že na chvíľu zavriete oči a predstavíte si to, ale to uvedomenie – že svet okolo vás je navždy ponorený do úplnej tmy. Ale tento film je iný – trochu romantický, ukazuje, že človek môže mať vôľu žiť a zvedavosť na nepoznané aj napriek hendikepu. A tak sa tešíme spolu s predstaviteľmi filmu zo slnečného lúča presvitajúceho cez okno, zo zvuku podpätkov na dlažobných kockách a v ústach cítime chuť šťavnatej čerešne. Podarilo sa – predstavovali sme si... ()
Imagine je film, ktorý sa Vám votrie do mozgu, pohráva sa s Vašimi zmyslami a rozprúdi činnosť srdca. ()
Reklama