Režie:
Christian SchwochowScénář:
Heide SchwochowKamera:
Frank LammHudba:
Can ErdoğanHrají:
Stine Fischer Christensen, Ulrich Noethen, Ronald Zehrfeld, Dagmar Manzel, Anna Maria Mühe, Ulrich Matthes, Gudrun Landgrebe, Corinna Harfouch (více)Obsahy(1)
Mladá adeptka herectva Fine bojuje so všeobecným presvedčením svojho okolia, že je nevýrazná a neoplýva dostatkom talentu. Renomovaný režisér Kaspar Friedmann ju však obsadí do titulnej úlohy svojho predstavenia Camille. V jej zraniteľnosti vidí kvality, ktoré sa zhodujú s jeho predstavou hlavnej hrdinky a Fine stále krutejšími spôsobmi núti zostupovať hlbšie a hlbšie k osobnej tragédii, aby dosiahla čo najintenzívnejší herecký výkon. (STV)
(více)Recenze (56)
Němci jdou už několik let nahoru a tady je to jen vidět. Perfektní drama z divadelního prostředí, kde hlavní roli až neuvěřitelně dobře stvárnila Anna Maria Muhe. Té holce jsem od začátku fandil a když se převlékla do kostýmu a paruky ve které měla hrát a vyrazila si ozkoušet roli mezi lidi... No a hláška určená od jednoho cucáka k retardované holce, která z ní od němců drsně, nehumálně a já nevím co ještě..: "Za Adolfa by jí prohnali komínem" mě fakt dostala. Jo a teď jsem si vzpomněl ještě na jednu... "Ona: Táta mě v dětství zneužíval. On: To máš dobrý, aspoň si tě doma všímali..." nebo "Sex je pro mě jako dobrý koláč. Nikdy mě nezasytí a nikdy nemám dost..." Jo, jak říkám, byla to perfektní holka :) ()
Prostredie divadla si ma získalo - režisér, ktorý je schopný pre svoju hru ničiť duše hercov, herci, ktorí sú ochotní nechať svoje duše zatiahnuť až do samotného pekla len preto, aby zo seba na javisku vydali maximum. Táto stránka filmu bola fantastická. No uveriteľnosť samotnej postavy "Neviditeľnej" v priebehu filmu kolísala a koniec bol pre mňa sklamaním. Námet považujem za skvelý, aby sa však z neho stal skvelý film, bolo by sa s tým treba ešte trochu pohrať. ()
Strasne lituji faktu, ze jsem videl film ve slovenskem zneni (tedy nic proti Slovakum, ale dabingu jako takovemu), ktery mi nedovoli objektivne zhodnotit herecke vykony. I tak si me film uplne nedokazal ziskat a kdyz vezmu v potaz, jak moc jsem se na Neviditelnou tesil, zustal jsem na konci zklamany. Nechalo me to chladnym. ()
Skvělý a optimistický film o mládí, herecké řeholi a životních křižovatkách, na kterých se občas ocitneme. Film se zajímavým způsobem podobá samotné titulní postavě - na první pohled nezajímavá a podceňovaná šedá myška, která však v sobě skrývá potenciál čisté krásy a uměleckého mistrovství. Jak jsem byl z počátku z filmu skoro až otrávený, a v duchu zvažoval, zda se přidat k lidem, kteří v první čtvrt hodině opuštěli kinosál (podobně jako je hlavní hrdinka na začátku filmu téměř vyhozena ze školy kvůli svému domnělému hereckému neumětelství), nakonec mi to nedalo, a díky zvědavosti, co se z toho vyklube, jsem byl nakonec odměněn požitkem z mimořádného herectví Stine Fischer Christensen. Nejenže jsem si uvědomil, že je vlastně nesmírně krásná (bože, ta její ňadra!), ale že je také schopna své postavě vtisknout mimořádnou působivost. Její výjimečné herectví však není jedinou předností tohoto snímku, který se vyznačuje neobyčejnou autenticitou (při sledování jsem měl permanentně dojem, že jsem naživo účasten filmového děje, např. v sekvenci, při níž mladí herci hrají hru "nikdy jsem...", o které jsem kdysi slyšel a která mě doteď zaráží svou nepochopitelnou logikou), sevřeností (jediný záběr, postava, dialog.. nic zde není navíc, vše do sebe zapadá a film je rámován kruhovou kompozicí, kdy je začátek i konec uvozen stejnou situací v prostorách divadla těsně před slavnostní premiérou) a neokázalou působivostí (ačkoli se ve filmu vyskytuje celá řada oblíbených motivů - první láska, sebevražda, vztahy s vrstevníky, složité rodinné zázemí... - které by méně schopní tvůrci využívali k hraní na city diváků a tlačení na pilu, tento film je zcela prost jakéhokoli kalkulu nebo laciného podbízení - scéna pokusu o sebevraždu je ve své lakoničtosti, s níž ji zabírá kamera, aniž by na pozadí hrála jakákoli hudba, sama o sobě tak emočně zdrcující, že mi při jejím sledování bylo, jako by ve mně samotném něco umřelo). Štastný konec je pak už jen optimistickou tečkou za filmem, který - ačkoli je vlastně strašně smutný - nám říká, že život je vlastně strašně krásný, a navzdory trablům, s nimiž musíme čas od času zápasit, má cenu to nevzdat a věřit svému srdci. Odměna bude stát za to. Snad jediné, co mi zde vadilo, byl intenzivní pocit, že hra, kterou postavy nacvičují, je strašná sračka. Co už, stejně jsem rád, že jsem tento film mohl vidět - hezčí film o tom, jak je krásné být mladý, jsem asi ještě neviděl. ()
U tohoto filmu bych nejprve upozornil slabší povahy ať se na to snad ani nekoukají, jelikož emocionální hloubka filmu dosahuje takových výšin, že lidé o promítání na MFFKV i omdleli. Již název dokonale vystihuje celou pointu filmu, kdy o hlavní hrdinku nejeví nikdo zájem až do chvíle kdy si jí vybere známý režisér do své divadelní hry. Herecky je to zahrané opravdu vydařeně a s hlavní hrdinkou soucítíte opravdu celé dvě hodiny... 100%. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (1)
- Stine Fischer Christensen získala cenu za nejlepší ženský herecký výkon na 46. ročníku Filmového festivalu v Karlových Varech (2011). (Terva)
Reklama