Režie:
Charles BinaméScénář:
Teena BoothKamera:
Pierre GillHudba:
James GelfandHrají:
Emily Osment, Kay Panabaker, Meaghan Rath, Jade Hassouné, Robert Naylor, Kelly Rowan, Jon McLaren, Tyrone Benskin, Bruce Dinsmore, Jenessa Grant (více)Obsahy(1)
Když sedmnáctiletá Taylor dostane od matky k narozeninám vlastní počítač, je štěstím bez sebe a s vidinou svobody a nezávislosti se učí proplouvat vodami internetu. Záhy ovšem zjišťuje, že internet s webovými stránkami a online lidmi umí být stejně zákeřný jako moře plné žraloků. Netrvá dlouho a Taylor se musí potýkat s prvním projevy šikany. A to ještě netuší, že věci zdaleka nedošly do extrému.
Film je součástí kampaně "Rally to Delete Digital Drama", jejímž cílem je odstranit šikanu jak na internetu, tak v reálném životě. 5. července 2011 ji ve spolupráci s časopisem Seventeen Magazine odstartovala americká televize ABC Family.
(alyssa18)
Recenze (48)
Je dobre, že sa točia filmy na téma šikany, pretože je to veľmi potrebné a dôležité. Obzvlášť čo sa týka šikany internetovej, ktorá je v posledných rokoch veľmi aktuálna. Preto sa vlastne ani nehnevám na to, že vznikol tento film, bez ohľadu na to, ako nudne a lajdácky je natočený. Hnevám sa skôr na to, že tento film nepovie zďaleka nič a v konečnom dôsledku vyznie celkom zbytočne. Čo je vzhľadom k danej problematike celkom problém. ()
Prakticky nic na tomto filmu bych nevyzvedl ani na hranici průměru, přesto však tato podivná kombinace všeho "ne moc dobře povedeného" na mě vcelku zapůsobila. Téma je aktuální, celý proces, řešení, dopady, to vše je ve filmu hrozně hnané extrémně, navíc první půlka filmu je technicky poblíž bodu mrazu. Dokonce snad i hlas hlavní představitelky mi lezl krkem. Přes všechny negativa z filmu mám poměrně příjemný dojem. Jako příručka pro svobodné matky, co se rozhodují jestli svým dětem pořidit domů PC s netem, docela pěkný instruktažní film. Pokud máte zájem o podobné téma, pak loňský Trust je o chlup lepší volba. Btw. Ten naprosto ulítlý nefilmový a realně nemožný konec je vlastně plus, které bych mohl vyzdvihnout, škoda jen, že režisér/scénarista byl při všech důležitých krocích "při zemi", aby byl film stravitelný i pro dvou týdenní kotě. ()
Je hrozně fajn, že se o takové záležitosti často mluví a méně lidí pak napadne jiným otravovat život. Problém je, že jsem z filmu cítila nátlak, který nebyl ani trochu příjemný. Myslím, že bych se chovala úplně jinak než hlavní postava. Po prvním problému na online síti bych si smazala profil a nechala věci tak jako byly předtím. Každému kdo šikanuje asi trochu uchází před očima, že tímto tak trochu vypovídá sám o sobě (o svých komplexech a špatných zkušenostech). Pro mě je každý takový tyran(byť třeba zrovna na online síti) je naprostou nickou, ale slečna co hrála Taylor maličko přestřelila se svou reakcí. Chápu, že je to hrozné lákadlo psát si s nějakým hezounem na síti a myslet si, že jste spřízněné duše, ale člověk musí trochu pochopit, že věci, které byly jím vytvořené podobně jako pomáhají usnadnit komunikaci nebo nákupy atd..umí taky pěkně uškodit. Takže mi přišlo, že jsem celý film tušila nějakou zradu a již v polovině jsem nemohla přijít na to o čem ten film dále bude. Konec mi spíše přišel jako, že najednou se do života všech vrátily sluneční paprsky a všechno je nádherné a růžové a všichni musíme stát za svým a pomáhat si! To se nestane. Ale pokus dobrý. ()
Musím předeslat, že oceňuji filmy, které mají co říct a chtějí předat divákovi určitě poselství. Cyberbully je jedním z nich a pojednává o celkem aktuální "hrozbě", tedy ne o sociálních sítích samotných, ale o lidech, kteří sedí za monitorem a (ne)uvědomují si, že i psaným slovem se dá ublížit, ne-li dohnat člověka k tomu nejhoršímu.. Zápletka zde se mi ale zdála místy až moc přibarvená, nehledě na to, že hlavní hrdinka na tom všem měla velký podíl (prostě měla profil zrušit a ne "krmit" agresory dál). Konec ve stylu "chytněme se přátelsky za ruce a zpívejme hallelujah" mě neuvěřitelně znechutil, protože vzhledem k celému předchozímu dění prostě nedával smysl. (No sice jsem se kvůli tobě chtěla zabít, ale to je fuk, pojďme na oběd). Zpracování je tedy navzdory dobrému úmyslu tak trochu nešťastné.... ()
Bylo příjemné vidět Emily Osment v jiném filmu než od Disney. Prokázalo se, že Emily je úžasná herečka, která umí vážně vážně hrát. Trochu mě překvapil "klidný, usmiřující" konec tohoto filmu, když vezmu v úvahu to, jaký stresy po celý film prožívala, ale i tak se mi to líbilo a zase o něco obohatilo. Takže za mě 4 hvězdičky. :) ()
Reklama