Režie:
Bob FosseScénář:
Jay Presson AllenKamera:
Geoffrey UnsworthHrají:
Liza Minnelli, Michael York, Helmut Griem, Joel Grey, Fritz Wepper, Marisa Berenson, Ralf Wolter, Helen Vita, Ellen Umlauf, Pierre Franckh (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Život je jako schody na jeviště. Jen si nezlámat vaz. Jedno z nejlepších děl americké muzikálové tradice převedl do filmové podoby legendární choreograf a režisér Bob Fosse. Příběh o milostných vzplanutích několika hrdinů se odehrává v Berlíně třicátých let, tedy na pozadí nastupujícího fašismu. Britský student Brian si zde najde podnájem a vydělává si vyučováním angličtiny. Zamiluje se do lehkomyslné americké kabaretní zpěvačky Sally. Do jejich vztahu však vstoupí aristokratický boháč Maximilian, který svede oba dva. Zamilovanou dvojici vytvoří též obchodník Fritz a dcera zámožných židovských rodičů Natalia. A zatímco všichni prožívají své milostné trable, v ulicích německých měst dochází k násilnostem. Mládež v hnědých košilích organizuje svůj vlastní druh podívané, a na rozdíl od kabaretních umělců to myslí smrtelně vážně... (Česká televize)
(více)Recenze (153)
Na můj vkus moc rozvláčné, roztahané. ()
Život je jen kabaret, hudba, víno, zpěv. Bavila jsem se... jedna velká jízda. Liza Minnelli neuvěřitelná! ()
Označit tento film za muzikál není myslím přesné. Je to naštěstí spíše film se sem tam nějakou písničkou, která velmi přirozeně zapadá do děje (neboť hlavní hrdinka je kabaretní herečka). Což je dobře, neboť neznám ve filmu nic hloupějšího než ten moment, kdy herci najednou přestanou mluvit a chovat se jako normální lidé a začnou zpívat a tančit. Atmosféra, prostředí, herecké výkony a hudba jsou velkými plusy filmu. Děj samotný mě trochu zklamal. Hlavní hrdinka není žádná intelektuálka a neoplývá bohužel ani žádnou intuicí, lidovou moudrostí, rafinovanou dekadentností ,osobitostí či kreativitou. A tak je příběh nakonec poměrně banální, bez výraznějších překvapení a myšlenek. Film ale skvěle zachycuje dekadentní a zdegenerované prostředí Výmarské republiky s hrozivě obcházejícím nastupujícím nacismem. Je to mrazivé a určitě to nejzajímavější na celém díle. Nejsilnějším momentem je pak určitě provedení písničky Money Makes a World Around (http://www.youtube.com/watch?v=rkRIbUT6u7Q). ()
Při sledování mě ani nepadalo, že bych se dívala na muzikál. Hudební čísla děj spíš komentují, než že by ho někam posouvaly. Celé to má takovou zvláštní atmosféru, která je ke konci až mrazivá. ()
Mladý Američan, řeklo by se studijní typ, přijede do Německa a skamarádí se se spolubydlící, komunikativní kontaktní kurvičkou. Berlín té doby bylo veselé dekadentní místo, pokud se vám dařilo vytěsnit ve vzduchu visící hrozby (inflace, komunisté, nacisté). Líbila se mi Liza Minnelli, písně kabaretní i procítěná píseň nacistická, líbila se mi dějová linka s gigolem. A věděli jste, že existuje celosvětové židovské spiknutí? Psali to v novinách Völkischer Beobachter. ()
Bezkonkurenčně nejlepší muzikál, jaký jsem kdy viděl! Kabaret je nejen mimořádně zábavnou podívanou se spoustou nezapomenutelných hudebních čísel, ale také jedinečným pohledem do života bohémských umělců a působivým svědectvím o vzestupu nacismu v Německu 30. let. Sledování tohoto filmu je zkrátka zážitkem, který si s chutí opakovaně dopřávám. A vůbec se nedivím, že byl oceněn tolika Oscary, škoda jen, že mezi nimi nefiguruje i ten nejcennější. I kdyby Bob Fosse už žádný jiný film nenatočil, měl by své místo v čítankách jisté. ()
Vzalo mě to! A to teď myslím ve smyslu, že mě to očarovalo. Atmosféra kabaretu mě prostě vždycky strašně rajcovala a tohle má navíc i zajímavou zápletku mezi milenci (haha!) A pak tu máme ještě historický aspekt s nazi propagandou. Zkrátka senzační! ()
Vtipné, hravé, chytré......kam se na na to hrabe Chicago....Navíc Liza Minnelli mě přesvědčila, že je vynikající herečkou. ()
Život se nemá ani nemůže brát stoprocentně vážně, jinak vám nezbývá nic jiného než se ztotožnit s nějakou více či méně cáklou ideologií. Sympatičtí kabaretníci, kteří si utahují z nastupující moci NSDAP, podávají svá čísla s takovou vehemencí, že se vám chce tančit s nimi. "Mein Herr"; "Money, money"; "Tommorow belongs to me"- ty nej scény v muzikálovém žánru. I když tím naprosto nejnezapomenutelnějším momentem je právě Tommorow, kdy dávám absolutní hodnocení za dědulu, který jako jediný nevstane a jenž si myslí: "Shit, už jsme v těch samých sračkách co dřív." ()
Úchvatná atmosféra. A písně. A vůbec všecko:) ()
"Life is a Cabaret, old chum, Come to the Cabaret." Myslím,že Liza Minnelli umí líp hrát než zpívat,ale to je vlastně úplně jedno.Jinak kdybych měla srovnat Chicago,Moulin Rouge a Kabaret, jednoznačně vítězí Chicago,ale Moulin Rouge na Kabaret prostě nemá... ()
Nádherný příběh, nádherné skladby, nádherné kostýmy, nádherné všechno! Naprosto mi učaroval zejména Joel Grey jako konferenciér, ten byl famózní. 90% ()
Ja som uchvátená! Čakala som obyčajný muzikál, ako sa patrí, ale toto bola skôr dráma s pár muzikálnymi číslami (ktoré boli mimochodom skvelé). Od Boba Fossea som videla film Lenny, ktorý je jeden z mojich najobľúbenejších, takže som naozaj čakala veľa, a to som aj dostala. Dokonca som zvládla aj Lizu Minnelli, ktorá ma inak desí. Všetky oscary sú zaslúžené plus by som pridala aj jedného za scenár. ()
Nic proti: (ne) zvolil :-) jsem špatně žánr. ()
Film Kabaret patří mezi mé nejoblíbenější filmy, proto musím dát nejvyšší hodnocení. Skvělá Liz Minnelli v životní roli, po právu odměněna soškou Oskara jako americká zpěvačka Sally hledající životní štěstí v Berlíně těsně před nástupem Hitlera a fašismu. Michael York jako nesmělý anglický gentleman přijíždějící do Berlína učit anglickou konverzaci, ze kterého se vyklube bisexuál. První moje filmové seznámení s problematikou vztahu osob stejného pohlaví. V malé roličce i představitel Sama Hawkinse Ralf Wolter jako nakladatel erotických románů. Ve filmu reálně zachycený nástup fašismu a začínající násilí proti židům. ()
Mistrovský počin s beznadějně chytlavými písněmi, jemuž škodí jen občasná doslovnost! 95% ()
Muzikál, který není tak úplně muzikálem, ač písní, a to skvělých, v něm zazní mnoho. Je to pitoreskní drama determinované organicky předestřenou hudbou a prvotřídními hereckými výkony nejenom Michaela Yorka a Lizy Minnelliové v hlavních rolích. Kupříkladu Joel Grey, usazený tu v roli impresária jako briliant v lůžku zlaté brože, si svého Oscara za nejlepší vedlejší roli bez debat zasloužil. Třicátá léta, doba nástupu nacismu v Německu, v Berlíně, tehdejším hlavním městě hříchu, jsou tu načrtnuta sice jednoduše, ale zato velmi podmanivě, a malá lidská dramata, pošetilé osudy figurek bezohledně postrkovaných setrvačností dějin, působí uvěřitelně. Kabaret je filmem, který stojí za shlédnutí, který by si nikdo neměl nechat ujít, ať už si o muzikálech myslí, co chce. Nu, a píseň Tomorrow belongs to me, sice stvořená jen pro tento film, patrně stejně vyvolá husí kůži a mrazivé trnutí v šíji všech, kdo nepovažují WW2 jen za skvělou kulisu k WoT. :-) ()
Ono těch muzikálů v americké historii bylo natočeno mnoho. A znovu jsem udiven množstvím Oscarů, které tento získal. Faktem je, že řadu slavných písní a melodií jsem znal již dříve a nyní již vím, odkud pocházejí. Třeba i to slavné taneční číslo Jiřího Korna a Daniely Šinkorové z jednoho Silvestra myslím. Právě taneční čísla a hudba je asi to nejvýraznější na filmu. A různorodé kostýmy, které ke 30. letům v Berlíně možná taky patřily. Zvláštní ale je, že pamětníci si hlavní město Německa pamatují trochu jinak, tak kde je pravda? Liza Minnelli byla ve své roli dobrá. Jinak mě ale snímek zase tolik nebavil. Zmiňovaný závan nacismu je cítit až na samém konci. ()
Zážitek. Dechberoucí na všechny strany plavající rybička Minnelli. Fantasticky dekadentní kabaretiér. Do sedaček zarážející píseň mladého nácka. Plíživě se blížící ošklivá epocha v pokřivených zrcadlech. 100% ()
Kabaretné vystúpenia sú skvelé so zaujímavou kamerou a kvalitným strihom... to sa mi páčilo. Samotný dej však nie. ()
Reklama