Režie:
Michele SoaviKamera:
Renato TafuriHrají:
Hugh Quarshie, Tomas Arana, Giovanni Lombardo Radice, Asia Argento, John Richardson, Michele Soavi, Gianfranco De Grassi, Barbara Cupisti (více)Obsahy(2)
Italský horor pojednává o strašidelném chrámu s násilnou minulostí. Historie katedrály sahá daleko do středověku, kdy templáři vyvraždili celou italskou vesnici, jejíž obyvatelé byli považováni za satanisty, a vybudovali v místě jejich hromadného hrobu obrovskou stavbu. Do chrámu navrženého architektem a alchymistou v jedné osobě, který byl ve svém výtvoru pohřben zaživa, je zabudován složitý mechanismus sestrojený tak, aby zatarasil všechny vchody v případě, že by se duchové pohřbených vesničanů někdy rozhodli znovu povstat... Právě k tomu dojde v současnosti, poté, co je pečeť krypty odstraněna. Když se démonické síly chystají zaútočit na nájemníky chrámu, je jen na faráři (Hugh Quarshie) a malé dívce (Asia Argento), aby objevili stavitelovu poslední linii obrany dřív, než se zlým silám podaří uniknout do okolního světa. (Cinemax)
(více)Recenze (67)
Zaujímavý, až enigmatický horor, ktorým sa Soavi režisérsky odkláňa od svojho veľkého učiteľa Argenta a vydáva sa svojou cestou, ktorá vyvrcholí nezvyčajným a bizarným hororom Dellamorte Dellamore. Prvá polka pomalšia, ale v druhej príbeh naberá grády. Myslím, že spájanie tohto filmu s ďaleko priamočiarejšími Démonmi je scestné, keďže tu prítomné zlo nenaberá žiadnu konkrétnu podobu a samotné vyobrazenie sa vyjavuje niekde na pomedzí sna, halucinácie a skutočnosti. Zvláštna atmosferická záležitosť ťažiaca z prostredia tajomného gotického chrámu, ktorá možno sklame priaznivcov dynamických Démonov alebo Soaviho bezprostredného debutu Deliria. ()
Argento a Soavi, dvojka která má na svědomí mé oblíbené kousky, ke kterým ale bohužel The Church nikdy patřit nebude, logika podráží nohy už tak špatnému příběhu a mizerným maskám, kdy jsem byl kolikrát na pochybách, jestli toto mají na svědomí opravdu mistři italského hororu. Co jsem opravdu nepochopil a rád bych se někdy dočkal vysvětlení, co měla znamenat nabodnutá učitelka mřížema na dveře, od které všichni utekli,ale znenadáni to bylo všem jedno, takový věcí tam bylo více, odpad určitě nedám, ne tak z úcty k oboum výše uvedeným pánům,ale spíš z důvodu, že jsem viděl mraky mnohem horších filmů. ()
Jakmile jsem při úvodních titulkách uviděl, že scénarista byl Dario Argento, tak jsem se začal bát, že to bude mít stupidní dialogy a bude to celkově hloupé a bohužel se moje obavy naplnily. Je to do nebe volající blábol, kde často se vám bude v hlavě honit myšlenka, co se to kurva stalo. ()
Soavi a Argento sa spojili a vytvorili taliansky film veľkolepý ako gotická katedrála. Veľké plus (a tým myslím veľmi veľké plus), bola hudba od Philipa Glassa ktorá mi vyrazila dych. Nech sa páči. ()
Soavi má zatraceně obdivuhodné nápady co do vizuální stránky, což mimo jiné ukázal již v Delirii a v následujícím Dellamorte Dellamore. La chiesa oplývá nespočtem smysly rozněcujících obrazů, od mlčenlivých kovových mnichů (které vyšperkoval a použil ještě ve zmíněném D.D.), přes tiše zpívající chrliče až třeba po drobnosti jako je pohled z průhledu křižácké přilbice. Stejně jako v Delirii i tady zaznívá takměř geniální hudební podbarvení (zejména to glassovské). A stejně to jako celek působí nezáživně, možná kvůli nepříliš plynulému ději, možná kvůli slabšímu scénáři.. Je to škoda, ale celkově prostě La chiesa nepřesahuje lepší průměr. 65% ()
Pôvodne bol film uz od začiatku produkcie zamýšľalaný ako Demons 3. Ale problémy zo samotným scenárom a veľa predpisovaní donútili Lamberta Bavu aby od projektu odstúpil a tak ho nahradil Soavi .Ten veľa vecí vo finálnej verzii zmenil ,nápady čerpal hlavne z velediela Tajomstvo katedrál majstra ezoteriky Fullcaneliho. Pridal aj začiatok ktorý presunul do stredoveku a vzdal aj malú poctu Barbarovi Conanovi s nájazdom ritierov. Jedná sa o horor s unikátnou atmosférou a všade prítomnou mystikou a štipkou morbidity. Katedrála samotná ako aj odkrývanie jej tajonstiev je tu vyťažené perfektne. Arana je pohoďák a opäť krásna Barbara Cupisti je veľké pozitívum. K negatívam dialógy fakt občas škrípu a postavy vypustia nejakú tú perlu , čo kazí celkový dojem a pridáva na pocite že to je stále len talianske béčko. Dal by som tomu tak 4 a pol. ()
Reklama