Režie:
Drake DoremusKamera:
John GuleserianHudba:
Dustin O'HalloranHrají:
Guy Pearce, Felicity Jones, Amy Ryan, Mackenzie Davis, Matthew Daddario, Ben Shenkman, Alexandra Wentworth, Nathaniel Peart, Hugo Becker, Shannon Garland (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Hudba dokáže spojovat i rozdělovat. Do poklidné domácnosti středoškolského učitele hudby Keitha (Guy Pearce) přichází anglická výměnná studentka Sophie (Felicity Jonesová). Místo předpokládaného přátelství se stejně starou Keithovou dcerou Lauren (Mackenzie Davisová) a obvyklých peripetií cizorodého elementu v novém prostředí se rozvíjí jiný vztah. Životem zklamaný Keith, vzpomínající na někdejší dráhu rockového muzikanta a snažící se vyměnit pedagogickou dráhu za stálé místo v Newyorském symfonickém orchestru, je přitahován Sophie, která je mimořádně schopnou klavíristkou. Právě klasická hudba se stává spouštěcím mechanismem rodící se vzájemné náklonnosti. Americký režisér Drake Doremus (*1983), z jehož nepříliš rozsáhlého díla známe romantické snímky Zamilovaní (2011) a Jako ty (2015), postihuje drobné nuance každodenního předměstského života a přesvědčivě tlumočí pocity hlavních postav, které nevyhnutelně dělají to, co by dělat neměly. Pomáhají mu v tom výkony hlavních představitelů, australského herce Guye Pearce a britské herečky Felicity Jonesové, která už s režisérem spolupracovala na filmu Zamilovaní. Roli opomíjené manželky Megan vytvořila Amy Ryanová. Snímek si odbyl svou premiéru v jedné z nesoutěžních sekcí festivalu Sundance 2013. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (96)
Ono aj keď svojim spôsobom nejde o obsažne bohatý snímok, tak neverbálna komunikácia, ktorá tu prebiehala medzi postavou Keitha Reynoldsa a Sophie Williams tlačí tento film ako raketa hore. Stačia len pohľady a hudba a divákovi musí byť hneď jasné, čo chcú obaja aktéri povedať, slová tu sú zbytočné. Miestami som si pripadal ako telepat. Škoda toho konca, zdalo sa mi to trochu odbité, hlavne postavy Sophie a manželky pána Reynoldsa vyfučali náhle kamsi do vzduchoprázdna. Chcelo to na scenári ešte popracovať a nenapísať posledné stránky ako z rýchlika. 70/100 ()
Příběh je názornou ukázkou toho, jak se zdánlivě bezproblémové manželství může po letech ocitnout na hranici rozpadu, když se partner kvůli rodině vzdá svých snů. Přičemž ke zhroucení životního směřování stačí docela maličko - jedna krásná mladá dívka, políbená hudební múzou stejně jako on, která v něm zažehne nejen milostný cit, ale i touhu po dávno ztracené volnosti. Guy Pearce a Felicity Jones jsou jako věkově nesourodá dvojice, mezi níž to jiskří, neskutečně přesvědčiví, až divák při sledování filmu nabude dojmu, že spolu vážně něco mají. Snímek je navíc prodchnutý překrásnou hudbou a pulzujícím napětím, zda se těm dvěma podaří uniknout ze spárů všední reality... (75%) ()
Komorní drama, které dokázuje, že i málo slov může mít velkou vypodvídací hodnotu, zvlášť když se jedná o příběh, který se vlastně může dotknout kohokoli z nás. Říká se, že člověk by měl poslechnout své srdce na cestě za štěstím, ale co když mu onu cestu kříží zdravý rozum a zodpovědnost. Nebo jsou to jen okovy každodenního života zmítané ve kleci ze stereotypu? Na to si bude muset každý odpovědět sám, ale tenhle snímek by mohl být pomyslnou střelkou kompasu na rozcestníku života. Jako bonus skvělý soundtrack! ()
Tohle je ten vůbec nejkrásnější film o splynutí duší. I o tom, že i takový vzácný okamžik může druhým ublížit, ale, když se kácí les, létají třísky. Pocit sounáležitosti s druhým člověkem zažijete jen párkrát za život a jestli vůbec. Já to štěstí měla, dokonce několikrát (naštěstí to nikomu neublížilo), a proto jsem si tento film zamilovala. Hlavní hrdina je někomu navíc děsně podobný a tak mi to spoustu věcí připomíná (bohužel i těch smutných). Vůbec bych neřekla, že je to ten "Guy Pearce z Mementa". Perfektně tento film okomentovala mat.ilda! ()
Plnit si sny a následovat své touhy je přece tak snadné…anebo ne? Ten domeček z kostek v úvodu příběhu předznamenal ráz prakticky celého filmu. Ostatně hned od začátku je jasné, že výměnná studentka Sophie je nejen obrovsky hudebně nadaná, ale také velmi vnímavá, zvlášť k o mnoho let staršímu Keithovi…Nadechni se má v podstatě dost jednoduchý a předvídatelný příběh, žádný ze zvratů diváka nijak zvlášť nepřekvapí. Jenže na druhou stranu nabízí převážně příjemnou, vtahující atmosféru (podpořenou opravdu krásnou hudbou), uvěřitelné emoce, hezky vystihnuté náznaky problémů, podezření, žárlivosti, a více než solidní herecké výkony. Má řadu silných scén, od perfektního klavírního „ahoj“ přes lekce dýchání, osamocení v dešti až po hořký konec (sice také předvídatelný, ale to mu nijak neubralo na působivosti). A nejvíc se mi na filmu líbilo, jak pracoval s tou spoustou všeříkajících pohledů, z nichž každý má svou důležitost a nahrazuje spoustu (zbytečných?) slov postav. Tomuhle filmu o zakázané lásce dám silné 4*. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (2)
- Na notových stojanech v Keithově třídě jsou k vidění knihy z vynikající, již nevydávané série pro výuku hry na nástroj „100 Days to Sight Reading Excellence“ od Timothyho Kotova a Thomase Murphyho. (Johnny.ARN)
Reklama