Režie:
Dario ArgentoKamera:
Ronnie TaylorHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Julian Sands, Asia Argento, Andrea Di Stefano, Aldo Massasso, Kitty Kéri, Dénes Újlaky, Zsolt Anger, David D'Ingeo, Massimo Sarchielli, Gianni FrancoObsahy(1)
Klasický horror, tentokrát v režijním podání Daria Argenta. Příběh se odehrává v Paříži roku 1877 a točí se kolem tajemného muže, kterého jako malé dítě zachránily krysy. Z dítěte se stane Fantom opery (Julian Sands), napůl člověk, napůl zvíře. Fantom žije v kanálech pod Pařížskou operou a společnost mu dělají pouze jeho krysy. Jednoho dne se zamiluje do operní pěvkyně Christiny Daaé (Asia Argento), jejíž hudební kariéru sleduje od začátku. O svoji lásku svádí souboj s aristokratickým baronem Raoulem De Chagny. (videofil)
(více)Recenze (29)
Dario Argento očividně dostal velký rozpočet a volnost ke své vizi Fantoma. Jenže z titulní postavy udělal mladíka s vizáží z nejbrakovějších ženských románů (samozřejmě není zjizvený a tak ani nepotřebuje a nemá masku), z Christine Daaé uřvanou krávu a Raoula oslizlou nicku. A nicku udělal i z jedné z nejznámějších story literatury. Argento z Fantoma Opery ponechal jen tu nejzákladnější situaci (a pád lustru) a vytvořil naprosto bezdějový slepenec scén, které nemají pointu, logickou návaznost, nevyprávý příběh a rozhodně nevytvářejí žádnou atmosféru nebo napětí. Herci jsou navíc bez vyjímky příšerní. Sands jako Fantom nemá kouska charizma a Asia Argento je sice krásná, ale její histerické zmítání mezi dvěma muži (pokaždé vyvádí kvůli tomu, s kterým zrovna není) je politováníhodný kus neherectví a dohromady tvoří pekelnou dvojici... Dík režisérovi očekávané krvavé scény jsou kraťoučké a nemají žádný zapamatováníhodný moment. Nicméně v tom Argento nebyl sám, mistr Morricone tentokrát odvedl podřadný výkon také. Vrcholem filmu je pak nesnesitelné finále, něco tak nevkusného jsem už dlouho neviděl. __ 1* za výpravu - nejhorší viděný Argento! ()
Pro mě asi nejhorší film od Daria Argenta ,co jsem viděl a že sem jich viděl hodně. Film naprosto postrádá atmosféru a příběh neni vůbec kompaktní, herci jsou vesměs příšerný, bohužel a to i Asia Argento, která se do týhle role ale absolutně nehodila a vůbec jí neseděla, krom toho je hodně moc poznat, že to zřejmě nezpívá ona, ale jen otvírá pusu, což v konečným důsledku ubírá i na hudbě, která mě ale stejně vůbec neoslovila, takže nula od nuly pojde.A taky by mě zajímalo, kdy Fantom ztratil svojí masku, někdo mu jí musel asi vyčořit před natáčením, protože sem ho v ní ani jednou neviděl. No a teď se tak pozvolna dostávám k tomu, co je na tomhle aspoň přijatelný a to jsou samozřejmě gore efekty. Některý jsou povedenější, některý horší, ale nápad sem ji rozhodně ubrat nedá, škoda jen, že jich zase nějak extra moc neni a radši se celej tenhle film zaměřuje na příběh, kterej ale nemá s původním Fantomem z opery moc společnýho a je fakt hodně špatnej a dalo by se říct, že i nudnej. ()
Poněkud nevyvážený příběh dle klasického románu s krásným vizuálem (Argentovy obrazy jsou pastvou pro oči), příjemnou hudbou (kromě klasiky od mistra Morriconeho) a slušným gore (expert na speciální efekty Sergio Stivaletti) - naražení na krápník, vytržení jazyka či useknutí hlavy jsou jen příklady z mnoha. Podzemnímu labyrintu by kromě krys, pavouků či netopýrů slušelo více tajemna (mlha, pavučiny, sem tam lebka...), přesto ohledně výpravy nemám velkých výtek. Dvě scény mi připomněly Brassova Caligulu - lázně a vozítko, které kromě chytání a masakrování krys mělo vrtuli na utínání hlav stejnou, jakou lze vidět právě v Caligulovi (akorát že tam lítaly hlavy lidské). Škoda, že J.Sands nepůsobil nijak démonicky (jako třeba ve filmu Warlock). Dynamické scény jsou střídány zbytečným klábosením, které tak rozbíjí plynulost příběhu. Stejně by jeden nevěřil, jakou paseku dokáže nadělat lustr v opeře....(Argentova Opera /Děs v opeře/ je pro mne o dva stupně výše, když už jsem ji zmínil). ()
Romantický horor - obe diametrálne odlišné žánre sú v tejto Argentovej interpretácii majstrovsky prepojené prvkami grotesky do fascinujúcej Rubikovej kocky, ktorej farebné políčka boli pokryté kúskami lesklého perleťového atlasu zo šiat nejakej vznešenej mŕtvoly z roku 1877. Už nejaký ten piatok (trinásteho) je mi jasné, že Dario Argento je génius ťažkého kalibru, ktorý pri svojej bohumilej činnosti strašiť - či lepšie povedané - znepokojovať diváka hľadí jedine na emocionálny potenciál bizarných (nerovná sa surrealistických) zvrhlostí, ktoré majú strhujúce poetické kvality rovnako ako ich má Tizianovo poetické "Sťahovanie z kože" v kroměřížskej zámockej galérii. Jeho pohľad na Lerouxovu literárnu klasiku je na rozdiel od rutinnej Lubinovej strašidelnej romance z roku 1943 navýsosť originálny, plný šťavnatých scénok, ktoré by si Leroux ani Lubin nedokázali ani len predstaviť. Iste, dalo by sa vypustiť nejaké to intermezzo, capriccio či nokturno, každým strihom navyše by však čaro tohto bizarného romantického hororu utrpelo. Niektoré nulové herecké výkony a starosvetsky prostoduché dialógy vlastne len umocňujú celkovú divnú atmosféru filmu, ktorý je skôr parafrázou hororu než hororom samotným, podobne ako sme to videli v obdobnom filme - Coppolovom Drakulovi. Vražda sledovaná skrz červenkastú pavučinu prstov, pozoruhodná zoofilná kreácia Juliana Sandsa, Asia Argento pred Wagnerovým obrazom "Kráľovná Izabela dáva zbohom vlasti", predobraz jednej z Van Helsingových zbraní... Film sa síce nevyrovná Argentovým dielam "Profondo rosso" a "Inferno", no tie hviezdičky sa mi zjavujú akosi samé od seba. Ako Fantóm... (A: "Bože, vidím svoju kosť!" B: "V parížskej opere sa dejú neuveriteľné veci...") ()
Mám slabost pro nekorektního, romantického, krutostí nakaženého Fantoma, jehož stvořil Gaston Leroux. A Dariova verze je úchylno-slušně krvavá a taky lehce perverzní, což mi k tomuto tématu více než pasuje. Ač béčkový punc, nezapře v sobě dílko hutnou atmosféru. Skvělý Morriconeovský hudební doprovod tomu hodně napomáhá, i výběr klasických hudebních děl jest slušnou podporou. I když ve chvíli, kdy Christine naplno spustí árii a ta ji nepasuje do huby ... jj pobavila jsem se. 60% ()
Reklama