Obsahy(1)
Hlavním hrdinou romantického příběhu o osudové lásce je Nasser Ali Khan (Mathieu Amalric), nejslavnější houslový virtuóz své doby. Ten si jednoho dne zničí své skvělé housle, a protože žádné další, se kterými by byl skutečně spokojený, nemůže najít, rozhodne se, že se odevzdá smrti. Ulehá do postele a vzpomíná na svůj mnohdy legrační osud a vztahy a sní a představuje si budoucnost. (oficiální text distributora)
(více)Videa (4)
Recenze (117)
Poctivě udělané filmové řemeslo, s pevnou režií, jednoduchým, ale výstižným scénářem, kopírující perfektní komiksovou předlohu, neokoukanými herci, zajímavou orientální scenérií, půvabnými animačními vychytávkami, zkrášlující film a především pak uchu ladící hudbou. Děj příjemně plyne, jako obláček vznášející se nad rakví Nasser Aliho matky, filosofové a umělci plesají, že se toto dílo povedlo. Neboť je určeno právě pro ně, ostatní jej můžou považovat za sladkobolný kýč, jestli právem - posuďte sami. ()
Musím ocenit skvělý a originální nápad. Vlastně hned od začátku mě film okamžitě vtáhl do svého světa a vyprávěl mi svůj život. Život je to smutný, místy ale veselý. Mathieu Amalric už mě několikrát překvapil, ale mám takové tušení, že po shlédnutí tohoto filmu jsem si ho umístil do své soukromé francouzské síně slávy. Jeho role byla naprosto úžasná, fantastická, zábavná a hlavně...zajímavá. Stejně tak jako celý film. Samotný závěr mi pro změnu představil největší svinstvo života jako takového. Stačí moment, sekunda, setina...a celý svět se otočí o třista šedesát stupňů. Krásný film, možná trošku náročný, ale svým krásným a přirozeně lidským vyprávěním zapamatování hodný. ()
Ponaučenie: nikdy neodpisujte herca, ktorý svoju prvú veľkú hollywoodsku úlohu pokašle a na dôvažok dostane od Bonda na čuňu. Môže sa totiž stať, že po návrate na svoju rodnú hrudu si vás svojím výkonom o pár rokov absolútne získa vo výborne natočenom filme, ktorý je dojímavý, vtipný, mnohovrstevnatý a poetický, a zároveň sa nedá v žiadnom prípade označiť za vomitózny artfilm. Záverečná montáž berie dych. Takto to mám rád. ()
Já bych málem sežral plátno, nebo si k němu přilepil nadobro oči, jak to bylo skvělý! Marjane Satrapi, miluju tě, bez keců! Je vidět, že film natáčela výtvarnice. Jako kdybyste přenesli kresbu Satrapi na plátno, ale úplně jinak, než tomu bylo v Persepoli. Kuře na švestkách předčilo debutovou Persepolis! Vzhledem k tomu, že mě knižní předloha Kuřete moc nebrala, film mě dostal. Dokonalá barevnost, bohatější příběh, větší zdůraznění důležitých momentů, větší emocionální zážitek. Jestli jsem v knize cítil k Násirovi Alimu odpor, jelikož si žil jen pro hudbu a ignoroval reálný svět, ve filmu jsem s ním spíš (sou)cítil. Cigaretový kouř, který asi pluje kolem Satrapi pořád, dosáhl v hraném filmu dokonalosti. Kvůli kuřákům z tohohle filmu bych snad začal kouřit. Satrapi je osobnost, o tom se nedá pochybovat, navíc dokáže točit filmy, které se dotýkají i lidí, kteří pocházejí z jiného kulturního prostředí než ona sama (možná je to díky jejímu pařížskému životu), ale koneckonců láska je univerzální pojem (a o ni jde ve snímku především), takže ten film musí pochopit Íránec i Evropan. Jen mě trochu mrzelo, že perský tar se zaměnil za housle. Ztratilo to trochu na orientálním kouzlu, i když před islámskou revolucí byl Írán prakticky evropský. Nad snímkem jsem přemýšlel i cestou tramvají domů, není to film na jedno zhlédnutí a adios. Film mi byl asi i sympatický tím, že já jsem taky nikdy nemohl vystát žádnou matikářku....podobně jako Násir Ali. ()
Golshifteh Farahani má neskutečněj úsměv. To je ale asi tak všechno, co si z Kuřete na švestkách do budoucna zapamatuju, jinak bylo vesměs o ničem a všechno podstatné by se s klidem vešlo do půlhodinové metráže. První třetina filmu nudila komplet. Švestky se prostě hoděj spíš ke zvěřině, říkám to furt. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (8)
- Ke konci filmu lze ve scéně posledního setkání hlavních hrdinů zahlédnout opodál zaparkovanou Tatru 603. (Cascabel)
- Film měl premiéru na mezinárodním filmovém festivalu v Benátkách 2011, odkud si však neodvezl žádné ocenění. (Terva)
- Film, který je promítán během představení v kině, je Fantom opery (1925). (spiderpig)
Reklama