Režie:
Christophe BarratierScénář:
Christophe BarratierHudba:
Philippe RombiHrají:
Laetitia Casta, Guillaume Canet, Jean Texier, Kad Merad, Gérard Jugnot, François Morel, Ilona Bachelier, Marie Bunel, Clément Godefroy, Grégory Gatignol (více)Obsahy(1)
Je březen 1944. Zatímco zemí otřásají události druhé světové války, v malé francouzské vesnici v ústraní si hrají na válku děti. Protože zde spolu odjakživa nemilosrdně zápolí děcka ze dvou sousedních vesnic – Longeverne a Velrans. Jenže tentokrát nabere jejich válka nečekaný obrat: všem zajatcům jsou z oblečení utrženy všechny knoflíky, takže odcházejí obnažení, poražení a potupení. Spor dostane od této chvíle jméno „knoflíková válka“ a zvítězí v něm vesnice, která získá více knoflíků. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Videa (1)
Recenze (69)
Na původní verzi tohoto titulu si už bohužel nevzpomínám, abych mohl autoritativně porovnat kvality obou snímků, ale přijde mi, že je to slušná práce se slušným rozpočtem a přiměřenou technickou stránkou, na které mi vadí snad jen to, že až příliš hraje na vážnou strunu a prim má okupační atmosféra s hrozbou židovských transportů, zásahů kolaborantských úřadů a s všudypřítomnou hrozbou války. Klukovské soupeření dvou místních part a komický rozměr příběhu je vlastně v pozadí. Navíc film až moc hraje na tu degaulleovskou legendu Francie bojující a sjednocené proti nepříteli. Celé městečko se krásně sjednotí ve snaze pomoci židovskému děvčeti před zatčením. Skutečnost byla podstatně komplikovanější a zdaleka ne tak idylická. Podpora vichystické Francii nebyla ani zdaleka bezvýznamná a antisemitismus byl ve francouzské společnosti hluboce zakořeněný. Tohle je spíš film výchovný a idealizující, nicméně bez zásadních kiksů a celkem sympatický. Osobně mám ale radši úsměvnější kategorie filmů o dětech, jako jsou např. u nás Páni kluci nebo francouzské Mikulášovy patálie. Celkový dojem: 70 %. Každopádně ocenění si zaslouží zejména kamera a výborná hudební složka. ()
Knižní dílo jsem nečetl a předchozí starší film jsem neviděl. Nevím tedy zda je tu něco jinak, špatně či dobře, ale film se mi líbil. Je to taková klukovská záležitost v nepříliš pěkných časech. Je tu sice ukázané vše v laciném pozlátku naivity, ale hezky se na to kouká. Je tu přátelství, dětská krutost i nevinnost, láska, přátelství, čest a odvaha. Ten nejmenší klučina byl dokonalej :-) Jak se opil s bývalým vojákem, to byl filmový moment, na který se nezapomíná :-) Modelka Leatitia Casta ukázala, že umí hrát a že nepatří jen mezi další, co si chtějí zkusit film, když se umí procházet po molu nebo kdákat na pódiu. Já jsem byl průměrně spokojený ;) ()
Nemohu zatím hodnotit starší Knoflíkovou válku, ač jsem jí kdysi dávno viděl. Žel bohu si na ní skoro nepamatuji. Ale tato mi scénáristicky, herecky i kamerově celkem sedla. Na pochopení jednoduchá, postavy též nikterak psychologicky složité, stejně jako děj. Prostě pohodový film na jinak všední dopoledne. 70% ()
Abychom nezůstávali pouze za velkou louží nebo na britských ostrovech, podíváme se tentokrát s dalším filmem do Francie, a to rovnou ke klasice z největších. "Knoflíková válka" je knihou, kterou dobře znají děti a dospělí nejen ve Francii, ale i v dalších zemích Evropy a snad i světa. Ano, známe ji i v České republice. Viděl jsem ji již kdysi dávno a mnoho jsem si z ní nepamatoval, a tak jsem nepohrdl novou verzí. Novou proto, že to má i ve francouzském originálním názvu. My jsme se spokojili jen s tím, že je to další "Knoflíková válka". Francouzský název, který obsahuje ono "nouvelle" vychází ze dvou skutečností. Ta první je čistě pragmatická - v roce 2011 šly do distribuce dva filmy, které jsou adaptací známé knižní předlohy. Obě jsou trochu jiné v tom, kam a kdy děj zasazují. První si ponechala originální název "La guerre des boutons", druhá adaptace, kterou se dnes chci zabývat, má právě ono "nouvelle", aby se odlišila. Nám je to celkem jedno, do širší distribuce se dostala právě mnou dnes recenzovaná verze. Ještě k tomu druhému důvodu, proč "nouvelle". Je to také proto, že původní děj se vzal a napasoval se na jiný čas. Kniha byla napsána v roce 1912, a tak nemohla akcentovat žádnou z velkých válek, i když k tomu vlastně tak trochu stejně došlo, i když samozřejmě až dlouho po vydání a po zkušenostech s válkami. Tvůrci filmu "Knoflíková válka" si tohle uvědomili a neudělali nic jiného, než že dali válku o knoflíky do souvislosti s válkou o Evropu. Ano, obdobím je druhá světová válka a německé pronikání do Francie. Potýkáme se tu s fašisty, ale pořád je to hlavně o dětech a o jejich válce. Musím říct, že děti si s dospělými moc nemusejí vyčítat, svou válku vedou znamenitě, ač samozřejmě nejde o krvavé boje. Jsou zde podpásovky, přesilovky, kdy se skupina vrhne klidně na jednoho, jsou zde i zrádci a nakonec i odplata. Nesměl by to být ale dětský film, aby to nakonec neskončilo dobře. Válečný přesah je zde trošku navíc, ale zase pomohl vykouzlit dojemné a emotivní momenty, které by ale filmu v konečném důsledku nijak nechyběli. Knoflíková válka se tak nakonec skončí velmi brzy, aby se řešily problémy větší. Láska získává navrch a pomáhá ukončit válku, nebo alespoň takové je poselství. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2013/02/now-is-good-stand-up-guys-bourne-30.html ()
Tak v mé době a v mém okolí se v dětství "Knoflíková válka" nečetla. Tím pádem je jasné, že ačkoli titul mi byl znám, jeho obsah nikoli. Stejně tak jsem neměla tu čest s originálem. Takže pro mě vcelku zajímavá podívaná, která je díky slušným dětským hercům a moc pěkné barevné výpravě stravitelná i pro menší diváky. Co se týče nějakých přidaných linií, mě osobně neobtěžovaly. ()
Galerie (57)
Zajímavosti (4)
- Film sa natáčal vo francúzskom regióne Auvergne. (Laslo)
-
Keď nás kamera prvýkrát zavedie do triedy v škole, na tabuli si môžeme všimnúť odkaz vo francúzštine - "pondelok 21. marca 1944", čo však nezodpovedá pravde, keďže 21. marca 1944 bol utorok.
(Laslo)
- Filmové zpracování literární předlohy se od knižní verze a ostatních adaptací liší především tím, že děj se tentokrát odehrává v období holocaustu. (Krissty)
Reklama