Režie:
Rémi BezançonKamera:
Antoine MonodHudba:
SinclairHrají:
Louise Bourgoin, Pio Marmaï, Josiane Balasko, Thierry Frémont, Gabrielle Lazure, Firmine Richard, Louis-Do de Lencquesaing, Ophélie Koering (více)Obsahy(1)
Zavedla mě do rohu a pak mě donutila jít za hranice svých možností. Nechala mě čelit absolutnu: lásce, obětování, citlivosti, opuštění. Posunula mě, proměnila mě. Proč mě nikdo nevaroval? Proč o tom nikdo nikdy nemluvil? Radostná událost je intimním pohledem na mateřství, upřímně a bez tabu. (oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (62)
Rozhodně bych tento snímek neoznačila za "komedii", spíše za reálný náhled do života mladého páru, který se rozhodne mít dítě. Mladá dvojice, která, jak tu už zaznělo, není moc okoukaná působí realistickým dojmem a jejich "vášeň" mezi nimi přímo "vylézá" z filmu, je hlavním tahounem celého filmu. Pokud se na film bude dívat nějaká žena, která buď má své dítě, tak se nejspíše v mnoha scénách pozná a pokud se bude na film dívat žena, která dítě nemá, ještě to nejspíše na několik let odloží :) Film nemá být podle mého názoru určitým odstrašujícím příkladem, ale znázorněním reality, která není ve filmu zas až tak přitažená za vlasy. Nejedná se o "americký" film, tudíž zde není přemíra přeslazených scén, ale život se vším všudy :) ()
Lehce a přirozeně odvyprávěné zamyšlení nad láskou, zrozením, odpovědností a rozdílu mezi dvěma a třema... a taky o úloze ženy a muže a radostné události v jejich životech, která se občas může prezentovat s uvozovkami. A o pokusech obnovit spojení s místy symbolizujícími vlastní střed, který však narozením potomka nenávratně ztrácíme... ()
Myslím, že toto je film, jehož kvality je pro muže opravdu těžké docenit. Schválně, jak po dokoukání rozumíte titulu filmu? Je zde porod podán skutečně jako "radostná událost", nebo je v tom titulu spíše nenápadně skryt určitý sarkasmus, s nímž snímek suverénně demaskuje pokrytectví skryté v tomto tradičním eufemismu pro porod? Osobně mi třeba přijde zajímavé, že postava Barbary mi byla nesmírně blízká a sympatická, zatímco Nicolas mi přišel jako naprostý idiot. Ale to mohlo být zapříčiněno i způsobem vyprávění, které bylo realizováno (voiceoverem) z ženina pohledu, coby subjektivní náhled na fenomény sexuality, gravidity, porodu, výchovy dítěte, partnerských problémů apod. A v této přiznané subjektivitě a příklonu k osobní výpovědi spatřuji největší klad tohoto snímku. Takhle nějak si představuji, že by měla vypadat moderní evropská kinematografie, s ambicemi přinášet uměleckou reflexi naší současnosti - žádné bezpečné útěky do historie, žádná provinční omezenost či kopírování hollywoodských blockbusterů, žádné komerční podbízení většinovému vkusu či manýristické prodlévání ve slonovinové věži odtržené od reality. Toto je civilní filmařská reflexe velkých - a bytostně závažných - témat, která nedělá kompromisy a která podává možná neradostnou, ale o to cennější zprávu o životě, jíž nemohu nic vytknout. Při sledování jsem se mimochodem neubránil srovnání s podobným snímkem Sexuální praktiky pozemšťanů - oba filmy pojí celá řada dějových podobností, včetně citelného odstupu od popisovaných událostí (tento odstup je v obou filmech realizován odlišně, ale ve výsledku to působí velmi podobně). S tím, že zmiňovaný americký snímek je čistokrevná komedie, která zpracovává stejný námět s typicky americkou bezstarostnou lehkostí. Radostná událost je naproti tomu téměř prosta všeho vtipu a na rozdíl od svého amerického protějšku na to jde výrazně intelektuálnější cestou - říkejme té estetizované kameře a četným zmínkám o filosofech třeba... artové pozlátko, ale u mě to zafungovalo skvěle. Radostná událost je výborný film, který směle doporučím všem vnímavým očím a otevřeným myslím. ()
V 49. minúte, ked' malú ukľudní ťukaním na klávesnicu a zazvoní jej telefén, som si nechtiac všimol chlapíka v okne naproti, tiež telefonujúceho. Boha, ja som stopercentne presvedčený, že to bol ktosi zo štábu! Matka tiež nemala chybu. A vôbec, niektoré momenty boli tak parádne, až som sa stal skoro gayom! ''Lajk'' ak mám pravdu! ()
tenhle film jsem viděla už v dřívější době a tady jsem na něj dnes narazila.A i po tak dlouhé době ve mně zanechal pocit příjemně strávených chvil .Příběh dvou lidí kteří splodili potomka a ona není schopná se s tím faktem smířit cítí se být unavená,nic nestíhá- zatímco otec vše i práci zvládá s trpělivostí a bravurním klidem ()
Galerie (53)
Zajímavosti (1)
- Jedná se o filmovou adaptaci románu Eliette Abecassis. (claudel)
Reklama