VOD (1)
Epizody(148)
-
Tabidači to nakamatači (E01)
-
Šiken no šiken (E02)
-
Rival ga survival (E03)
-
Kibó to jabó (E04)
-
Hisoka wa hisoka (E05)
-
Igai na kadai (E06)
-
Hikósen no kessen (E07)
-
Kaikecu wa tasúkecu? (E08)
-
Šúdžin ni gojódžin (E09)
-
Hikkake no kikkake (E10)
-
Gamble de trouble (E11)
-
Saigo no kakugo (E12)
-
Gon jori no tajori (E13)
-
Target ni hit (E14)
-
Damašiai no toriai (E15)
-
Haiboku to kucudžoku (E16)
-
Ana de wana (E17)
-
Taisecu na mensecu (E18)
-
Katenai ga makenai (E19)
-
Fukakai na tenkai (E20)
-
Kjódai no mondai (E21)
-
Kiken na banken (E22)
-
Ban'nin no sekinin (E23)
-
Zoldyck no kazoku (E24)
-
Mienai to aenai (E25)
-
Arekara to sorekara (E26)
-
Tógidžó ni tódžó (E27)
-
Nen to Nen (E28)
-
Kakusei to kanósei (E29)
-
Gekitó to kattó (E30)
Obsahy(1)
Snem mladého Gona Freakse, vychovávaného doposud tetou Mito, je stát se po vzoru svého otce Ginga tzv. hunterem, což je v tamním světě někdo, komu není dobrodružství a odvaha cizí. Hledá například vzácné tvory a poklady nebo chytá nebezpečné zločince. Přestože Gon svého otce nikdy předtím neviděl a zná jej pouze z vyprávění své tety, je plně odhodlán stát se hunterem, aby se mohl s otcem setkat a pokračovat v jeho stopách. Musí však podstoupit náročnou hunterskou zkoušku, která vyzkouší nejen jeho schopnosti fyzické, ale i psychické. Potkává při ní nové přátele, jakými jsou třeba chamtivý a zbrklý, avšak loajální a vtipný Leorio, tichý a přemýšlivý mstitel Kurapika nebo tajemný zabiják Killua se svým skateboardem, ale také nepřátele, jako třeba zvráceného kouzelníka Hisoku nebo gang s názvem Spiders, který vyvraždil Kurapikův klan Kurta.
Jedná se o remake stejnojmenného seriálu z roku 1999, jehož se tentokrát ujalo animátorské studio Madhouse. Protože původní seriál končí otevřeně a manga, podle níž je seriál natočen, byla i po ukončení seriálu nadále vydávána, rozhodlo se studio Madhouse po jedenácti letech vytvořit remake, jenž bude obsahovat i příběh odehrávající se po událostech popsaných v původním seriálu.
(Hromino)
Recenze (51)
Kdo mě alespoň trošku zná, tak ví, že nemám úplně v lásce nekonečné šóneny. Není to tak, že by mi přímo vadily, jen jsem nikdy nepochopil tu velkou popularitu, kterou si získaly. Ať už je to Naruto nebo Fairy Tail, vždy mi takové série přišly maximálně průměrné a nemůžu říct, že bych si jejich sledování nějak zvlášť užíval. Proto se mi původně do Huntera vůbec nechtělo, ale po stálém doporučování jsem se do toho pustil. Teď už je to ale nějaká doba od chvíle, kdy jsem sérii dokončil a můžu říct jen jediné. Neudělal jsem chybu. Mohl bych tu vyjmenovat vše dobré, co série skrývá, ať už by to byl zajímavý svět, skvělé a různorodé postavy, systém síly. Nejdůležitější je ale jen jedna informace. Hunter není jako ostatní šóneny. Vše, co mi na tomto žánru vždy vadilo tady prostě není. Žádné fillery, žádná síla přátelství, žádné random zesilování postav a porušování pravidel (ano, koukám na tebe Fairy Tail), žádné černobílé postavy (absenci přímo záporných postav si nemůžu vynachválit). Už je to několik měsíců od doby, co jsem Hunterovi dal těch 10/10 a už jsem jen čekal, zda mé nadšení opadne. Ne, neopadne, vlastně se čím dál tím víc zvyšuje. Na mou top 10 zatím nemá, ale rozhodně se jedná o nejlepší šónen, který kdy vznikl a také o jedno z nejlepších anime současnosti. 10/10. ()
No, nakonec jsem to celé konečně dokoukal a musím říct, že je to určitě jedno z těch horších anime. Rovnou začnu tím špatným, co v tomto seriálu je a to je hlavní příběh, který je prostě úplně o ničem. Seriál má 148 dílů ve kterých se objeví, takové množství postav, které v jednu chvilku dostanou velký prostor a člověk si je i oblíbí. Bohužel uběhne pár dílů a už je tam nikdy neuvidíte, maximálně se jen na pár minut v nějakém díle mihnou. Nejzajímavější příběh, byl až s mravenci, kde jsem upřímně čekal, že se konečně objeví ty nejlepší postavy celého seriálu a dojde na pořádný souboj. Nestalo se tak, místo toho se tam objeví nové postavy, které už jsou dost nezajímavé a celkové zakončení s mravenci, bylo prostě divný a upřímně jsem myslel, že si ze mě někdo dělá srandu. Celkové hodnocení 50% ()
Příběh zdaleka nekončí a já mám pocit, jako bych už dokoukala čtyři seriály. Minimálně jeden z nich (ten o pavoukovi) má ode mě pomyslných 5 hvězdiček. Mangu nečtu, ale věřím, že na něj bude ještě navázáno. Celkově je to jedno z nejlepších shounen anime, co jsem měla tu čest vidět. Jak zmiňují i jiní, velkým plusem je, že se tady s ničím zbytečně ne**rou, nebojí se prolévat krev a amputovat končetiny (až mi párkrát běhal mráz po zádech). Hlavní záporák vlastně není tak úplně záporák (a bohužel už dávno není tak úplně hlavní), každopádně nejprve v náznaku a pak naprosto neskrývaně projevuje své úchyláctví až tak, že mě to na jednu stranu děsí, a na druhou děsně baví. po nějakých 70 dílech si dám chvíli pauzu. Nechci konec dohonit zas tak rychle. A když se tam objevil ten obří brouk, tak i moje nadšení trochu klesá. 30.7.2013: Tak jsem to nevydržela a dokoukala jsem všechny dosud vyšlé díly. Mutující mravenci jsou zpočátku opravdu nudní, ale s posledními pár díly jsem opravdu opět nadšená. Atmosféra přitvrzuje a tuším, že by se mohla brzy přiblížit té po 50. dílu. 8.10.2015: A jéje. Trvalo koukám přes dva roky, než jsem se dokopala, abych to dokoukala. Konec je opravdu superintenzivní. Ano, zajímalo by mě, co je ještě potom, ale neumírám zvědavostí. Výkyvy v kvalitě jednotlivých dílů mě nějak vyčerpaly. Abych to shrnula, toto je must-see jak po začátečníky, tak pokročilé ve sledování anime. Ale ten opening... ten opening vyhrává titul nejotravnější melodie desetiletí. Blázníte? skoro sto padesát dílů beze změny? Chcete, aby si děti vystřelily mozek z hlavy?! ()
Nový HxH je podobný případ jako nový Fullmetal Alchemist. Poté co původní seriál vyšuměl do jakéhosi závěru navzdory tomu, že manga vycházela dále, dostavila se o několik let později u pánů a dam ze studia Madhouse potřeba příběh dovést až do zdárného konce podle předlohy a eliminovat fillery, respektive trochu volnější epizody, jimiž byla napuštěna původní verze. Výsledek? Seriál od začátku ubíhá stylem „to, co v původním anime trvalo dvě epizody, tady dáme do jedné, ať tu nezadaptovanou část příběhu co nejrychleji doženem”, což znamená, že tvůrci na začátku leccos vypustili, značně zrychlili nebo pozměnili. Ať už návrhy postav, množství krve (značná cenzura) nebo dabéry postav. Proto si myslím, že člověk, jenž mangu nebo původní anime nezná, si úvod s hunterskou zkouškou tolik neužije. Chyběla mi tam ona napínavá, hutná atmosféra z původního seriálu, chybělo mi tam více prostoru na představení postav (skoro mi přišlo, jako by je tvůrci představili stylem „čau, já jsem Kurapika a chci se mstít” nebo „nazdar, jsem Leorio a budu tu hrát roli šaška”). Po Zkoušce a výpravě za Killuou ovšem tempo zvolňuje, postavy dostávají více prostoru na získání sympatií a i té krve začíná přibývat (nezměnili náhodou čas vysílání?), díky čemuž se v mých očích celková kvalita začíná blížit kvalitám původního seriálu, v novoyorcké části se mu téměř vyrovnává a v Greed Islandu jej dokonce překonává (byť i u tohohle remaku považuji Greed Island za jednu z těch slabších částí seriálu). Na onu očekávanou část se zmutovanými hmyzáky jsem si musel nejdřív trochu zvykat, ale po několika dílech jsem se na tu správnou vlnu chytil a dokázal si i tuhle část užít díky krásně hutné atmosféře a sympatickým záporákům (Neferpitou ftw!). Právě postavy jsou jednou z hlavních předností HxH, díky nimž seriál stavím mezi špičku šónenu. Postavy sice do jisté míry naplňují nepsané tradice postav šónenu, ale zároveň nejsou jasně kladné nebo záporné, nestojí pořád na jedné straně barikády, nepůsobí dojmem tvorby přes šablonu a umí překvapit. Líbí se mi Togašiho nápady, odhodlání zabíjet klaďase a nešetřit násilím. Líbí se mi, že v seriálu nejsou ani fillery, ani roztahané souboje s mnoha flashbacky na několik dílů. Je mi proto opravdovou záhadou, proč si třeba takový Fairy Tail získal o mnoho větší popularitu než HxH. ()
Dopozeral som Hunter x Hunter (2011) a som veľmi spokojný s úrovňou anime. Vysokú úroveň si HxH zachoval celých 148 dielov ak samozrejme vyjmeme dve rekapitulačné epizódy, ktoré som aj tak pozeral, lebo som si nebol istý či tam nebude niečo navyše (a bolo, ale málo). Každá arc (zoskupenie epizód) je, ale o niečom inom a má iný prínos. Ak treba celkovo hodnotiť treba povedať, že HxH (2011) je veľdielo plné všetkého možného. Toto anime nie je o súbojoch, ale oveľa viac o kvalitných postavách, ktoré majú kvalitné motívy bytia a boja. Ak hľadáte súboje nájdete aj iné anime, ktoré je lepšie. HxH obsahuje nesmiernu kvalitu v premýšľaní a zvažovaní postáv, ktoré niekedy premýšľajú nad svojím ďalším ťahom aj jeden celý diel. Obrovským prekvapením je rozprávanie deja, ktoré sa nezameriava na hlavné postavy, ale rozpráva úplne všetko. Niekedy sa teda stane aj to, že vidíte päť dielov pre Vás až tak nezaujímavej postavy a sledujete ako sa jej darí. No jediná pravda je v tom, že kvalita postáv je taká vysoká, že všetky postavy sú veľmi zaujímavé (zámerne si odporujem s minulou vetou). Takéto rozprávanie príbehu, obrovská pretaktizovanosť súbojov mozgov, kvalitné postavy musia proste baviť každého človeka. V neskorších dieloch sa dokonca pridáva (Chimera Ant arc) cielená kritika našej modernej spoločnosti. Mrzí hlavne nesústredenie sa na súboje, ktoré pre príbeh nie sú také podstatné ako jeho hlavné myšlienky. Z tohto dôvodu niekedy nevidíme kompletné súboje a musíme sa zmieriť iba z ich skrátením zobrazením. Hlavným motívom hlavného hrdinu Gon(a) je hľadanie jeho otca Ging(a), ktorý odišiel ako mľadas za svojím snom so svojej rodnej krajiny. Gon nájde počas svojej cesty svoj pravý opak, ktorý ho bude presne doplňovať vo všetkom a ním je Killua. Už len kontrast týchto dvoch osobností, dvoch mladých chlapco-mužov je na zamyslenie. Obrovskou devízou HxH sú záporní hrdinovia. Najprv sa stretneme s Hisokom, ktorého motívom je hlavne boj a jeho osobnosť je nesmierne zložitá. Meruem je druhou kvalitnou vysokointeligentnou postavou, ktorá svojimi myšlienkami útočí na hlavnú podstatu života a v pozadí sa ukrýva kritika ľudstva. Spomeniem ešte Illumiho, ktorý má svoje záujmy a je to veľmi zložitá postava. Diely 13 a 26 sú tými rekapitulačnými dielmi. Krátke zhodnotenie podľa Arcov : Hunterská skúška (1-21) : Zo začiatku to vyzerá ako milé oddychové anime, ktoré poskytne nejaké tie súboje. Sú nám predstavený jednotlivý hrdinovia Gon, Killua, Kurapika, Leorio a veľa priestoru dostáva Hisoka a jeho zámery. Od ôsmeho dielu začína veľmi kvalitná taktická časť, ktorú musia hrdinovia prekonať hlavne premýšľaním. Vynikajúci úvod anime, ktorý preverí schopnosti hrdinov a divák si na nich zvykne a obľúbi si ich (hlavne Gona). Zoldyck rodina (22-26) : Tieto diely sú tu hlavne pre utuženie kamarátstva dvoch hlavných hrdinov Gona a Killuu. Tiež fungujú ako lepšie zoznámenie s rodinou nájomných vrahov Zoldyck(ovcov). Nebeská Aréna (27-36) : Je tu na zosilnenie hlavných hrdinov (Gon a Killua) a pre vynikajúce súboje vo veži zvanej Nebeská Aréna. V Nebeskej Aréne sú poschodia podľa úrovne bojových schopností. Yorknew mestký (37-58) : Hlavne zamerané na Kurapikove pohnútky (motívy). Kurapika teda dostáva dosť priestoru a je predstavená aj skupina Phantom Troupe. Slušne taktický arc. Greed Island (59-75) : Gon a Killua idú do počítačovej hry hľadať otca Gona. V počítačovej hre budú používať karty (hracie karty) a tie majú pozbierať a môžu ich aj rôzne využívať. Mravenčia chiméra (76-136) : Zvykajte si na to, že hlavných hrdinov nebude až tak vidieť. Musíme pochopiť mravcov, ich zámery a pozerať sa dovnútra ich mraveniska. Meruem je vynikajúci záporný hrdina, ktorý v tomto arcu započne kritiku ľudskej spoločnosti a tento arc je teda najviac na zamyslenie. A má vynikajúci emotívny koniec. Voľby trinásteho predsedu (137-148) : Názov veľa napovie. Potom je tu ešte zachraňovanie jednej hlavnej postavy. A nakoniec emotívne celkom slušné zakončenie celého 148 dielneho počinu. () (méně) (více)
Galerie (1 393)
Photo © Madhouse
![Hunter x Hunter - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/361/164361154_347abe.jpg)
Reklama