Režie:
Richard LinklaterScénář:
Richard LinklaterHrají:
Patricia Arquette, Ellar Coltrane, Lorelei Linklater, Ethan Hawke, Steven Chester Prince, Zoe Graham, Nick Krause, Evie Thompson, Tamara Jolaine (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Chlapectví je výjimečný film. Příběh o dospívání jednoho obyčejného kluka chtěl režisér Richard Linklater (Před soumrakem, Před půlnocí) natočit co nejpoctivěji, i proto na něm pracoval dvanáct let. Každý rok, na tři až čtyři natáčecí dny, se sešla tatáž sestava herců a tvůrců, aby natočila další střípek do jedné životní mozaiky. Výsledkem je snímek, který je neobyčejný svou obyčejností a také tím, jak neuvěřitelně pestrou škálu emocí dokáže ze svých diváků vydolovat. Mason (Ellar Coltrane) je sympatický šestiletý kluk, který po rozvodu rodičů žije se starší sestrou Sam (Lorelei Linklater) a mámou (Patricia Arquette). S tátou (Ethan Hawke) se ale obě děti pravidelně vídají a mají s ním kamarádský vztah. Taková je Masonova výchozí životní situace, z níž se vydává vstříc pubertě, dospívání a dospělosti. Po cestě míjí spousty známých a přátel, prvních a druhých lásek, konfliktů a usmiřování se sestrou a matkou a dalších životních křižovatek, které všichni tak důvěrně známe. (Cinemart)
(více)Recenze (868)
Rozumím, že si tento film někdo neužije. Na mě měl však opačný účinek - i přes tříhodinovou stopáž jsem na něj vydržel koukat jako na poklidnou noční oblohu. Nějakým zvláštním způsobem ve mě vyvolával klid - a také vzpomínky na různé fáze života a úsměvné myšlenkové pochody nad tím, jak bych tehdy jako dítě reagoval na různé věci úplně jinak - ale to všechno s nadsazeným úsměvem, protože právě o tom to celé je - vyrůst, učit se a jít dál. A nechat se pohltit každým okamžikem života. ()
Zajímavý experiment...12 let natáčení s těmi samými herci... Mistrně odvedená práce, jen by to mohlo být víc 'akční'....vyprávění krásně plyne, ale je to jako by člověk koukal na život obyčejného kluka ze sousedství...a ono to tak vlastně je 😄 Jen... ()
Pro mě to z průměru tahá soundtrack. ()
V podstate súhlasím s Pomom - žiadny zo životných momentov hlavného hrdinu nestál za sfilmovanie a všetko sme videli už niekde inde. No a čo? Čaro tohto filmu spočíva inde. Najzaujímavejšie je sledovať Masonov životný príbeh krok po kroku (alebo rok po roku) a ja som naopak rád, že tvorca filmu nesiahol k nejakým radikálnym scenáristickým obratom. Divák si môže vytvoriť citové puto k jednotlivým postavám a navyše vo filme je vynikajúco zachytená doba (čo by nebolo možné, ak by sa film nakrúcal retrospektívne). Obrovské plus v mojich očiach je za herecké výkony - dokonca najmenší herci už od prvých rokov hrali vynikajúco a taktiež aj ich rodičia (hoci otec mal divácky vďačnejší charakter). Tento unikátny kinematografický experiment dopadol na výbornú a viac som od neho ani nečakal. ()
Chlapectví, film zobrazující dospívání mladého chlapce, nebo ukázka života obyčejného člověka, jako jsme my? A co obojí dohromady? Richardu Linklaterovi se podařilo úžasné "dokumentárním stylem" okořeněné dílo, které nám v necelých 3 hodinách ukáže vývoj dítěte v muže, čímž mě donutil vyset první polovinu filmu na úžasném zpracování a tu druhou na banálnosti a všednosti všech scén, které svým kouzlem a zobrazením bavily a donutily mě je sledovat s nadšením a velikou spokojeností! ()
166 minut není málo, ale přehlédnout za necelé tři hodiny 12 let něčího jinošství by byla depka, i kdyby se nejednalo o film jak z Amerického nezávislého léta blahé paměti. Linklaterův časosběrný biják není vždy nejzábavnější, v každém okamžiku nicméně dokonale autentický. Po útrpné ploše osobní historie hlavního hrdiny od trenek na kolej rozesel Linklater několik velmi silných okamžiků [nehoda Patricie Aquette v přizavřené garáži] a z toho, jak opravdové jsou povědomé momenty a situace, si můžete udělat slušný obrázek o tom, co Vás v životě nejspíš čeká. Film by byl velmi dobrý i bez časosběrného prvku. Takhle je ale strašidelný a podobné muselo být i natáčení a prodlevy mezi nimi. Snad ani Terry Gilliam nemá při natáčení tak stažený zadek jako Linklater: pravděpodobnost, že jedna z ústředních postav během 12-ti let natáhne brka, nebo se na nezávislácké natáčení prostě vykajdí, není malá. O něco méně napínavé muselo být očekávání, jestli z obsazených dětí vyrostou herci. I když se to ASI nepovedlo [představitel hlavního hrdiny ani Linklaterova dcera Oskara nikdy nedostanou], Linklaterovi jde ke cti, že práci s naturščiky uhrál bez ztráty kytičky a tučného rozpočtu. Sympaticky ambiciózní a surově poučné. ()
Příjemné, poetické vyprávění o dospívání a jeho formujících momentech. Ochota Linklatera pracovat 12 let se stejnou sestavou herců a nechat je stárnout s postavami se královsky vyplatila a dodává obyčejnému příběhu mnohem větší sílu. Škoda jen, že právě jedinečný tvůrčí postup je na Boyhood to nejlepší, samotný příběh je možná obyčejný (a idealizovaný) až příliš a těží asi víc ze vzpomínek diváka na vlastní mládí než z toho, co se děje na plátně. Což moc nefunguje, pokud zrovna ve vašem mládí většina z těch klasických milníků chybí. (A v menší míře pokud zrovna nejste Američan.) Naštěstí Linklater si na obyčejnosti udělal kariéru a opět je vidět, že to s ní umí. Jsem zvědavý, jestli se i k Boyhood vrátí - ale nenechte se názvem zmýlit, film pluje po povrchu a je tak kromě Masonova chlapectví téměř stejnou měrou i o tom, jaká byla příslušná životní etapa pro ostatní členy rodiny. ()
Z dospívání si vybavuji jisté momenty, které mně buď byly maximálně nepříjemné, či se mi naopak otiskly do paměti jako chvíle šťastné. Okamžiky zesměšnění, strachu, pomluv, deziluzí, šikany, trémy, bolesti, výčitek, úzkosti, nevědění si rady na jedné straně...chvály, zadostiučinění, výhry, oslav, dobrodružství, ocenění, radosti, pohody, lásky a triumfu na straně druhé. To samé zachycuje Richard Linklater, když jako téměř vševědoucí mág spolu s vševidoucími pány kameramany listuje jedním rodinným albem. Věrné, pravé, nepředstírající. A přesto mám potíž hodnotit snímek výš, vždyť co přináší nového? Čím se vlastně liší od života, kromě poněkud kratšího trvání? Co vytvořil scénárista a co je všudypřítomné? Linklater není Dostojevskij. Psychologicky nedotažené postavy časem začnou nudit. Linklater není Miller, abychom se obořili do systému. Není to ani Kundera, ani Hrabal, ani Wilde. Na konci se jen hořce usmějete a jdete si po svých, aniž by ve Vás snímek zanechal sebemenší stopu. ()
Koukám jak jsou z toho tady všichni nadšený. No já teda určitě ne. Sledování filmu ve mě pozvolna vyvolávalo čím dál větší nechuť a averzi. Jednak film nemá žádnej děj, což se dalo čekat vzhledem k tomu, že žádnej pořádnej scénář ani neexistoval. Jde pouze a jenom o to, že ňákej nezajímavej kluk roste. Film byl natočen časosběrnou metodou a mě připadá, že právě jenom kvůli tomu film vznikl. Film na mě působí tak, jako by tvůrci vykřikovali jak jsou strašně originální že film natáčeli po dobu dvanácti let a že si z toho maj všichni sednout na prdel. Prdlajs. Já tam totiž nic dalšího (kromě zručnosti režiséra, ale o tom později) pozitivního, nebo dokonce zajímavýho nevidím. Ňákej kluk roste a roste a roste a pak se z něj stane trapnej filosofující pitomec s dementní naušnicí. Ellar Coltrane ještě jako děcko působí přirozeně a neměl jsem s ním problém, bohužel jakmile vyrostl, ukázalo se, že jako herec je uplně k ničemu. Zvlášť tragicky to vyznívá když je na scéně s Ethanem Hawkem a především Patricíí Arquetteovou, která je jednoznačně nejlepší ze všech herců. Celou tuhle nabubřelou šaškárnu ale kupodivu pohromadě drží režie Richarda Linklatera, kterej jako režisér zachránil mnoho z toho, co jako scénárista posral. ()
Sledovať skoro 3 hodiny mladšie verzie Nicka Stahla a Michelle Rodriguez je až príliš dlhá chvíľa. Miestami som sa aj nudil. Je úžasné že film vznikal 12 rokov aj keď samozrejme na Třeštíkovej dokumenty to časovo nemá. No najviac ma asi mrzia tie vynechané dôležité udalosti hlavného hrdinu keďže ide o jeho dospievanie. Neviem či sa mi to zdalo ale herečka Patricia Arquette akoby išla proti prúdu a skôr mladla než stárla ako ostatný. ()
Keď som zapínala film, bola som skoro presvedčená o tom, že ho tak najviac do pol hodiny vypnem. Na moje prekvapenie som sa bez problémov dopracovala až k záverečným titulkom. Richard Linklater určite nebude môj obľúbený režisér, ale toto sa mu podarilo. Príbeh o Masonovi sa môže zdať úplne bežný, a sfilmovania priam nehodný, ale prečo nie?! Je náhodou skvelé pozrieť si občas niečo takto ľudské a reálne, okrem toho mi prišiel jeho život zaujímavý, nakoľko ja som vyrástla v úplnej rodine a ani jeden z rodičov netrpí žiadnymi sociálno-patologickým javom. Okolo jeho rastu sa krásne odvíja život aj všetkých ostatných postáv, ich premeny tak fyzické ako aj mentálne, sú veľmi pekne a zaujímavo zobrazené, scenár ide bez zaváhania. Patricia Arquette a Ethan Hawke sú absolútne bezchybní, hlavná postava sa ku koncu už viac menej len hlúpo usmieva, ale vzhľadom na vek v ktorom je, mi to prišlo celkom normálne. Pár ale sa však nájde. Tým prvým je, že Chlapčenstvo je až príliš dlhé a ku koncu už mi príde trochu naťahované. Druhým ale je to, že film je taký pohodový, vôbec z neho nehučia nejaké ťažké ambície získať všetky možné ocenenia. Toto by som brala a aj beriem ako pozitívum. Vzhľadom nato, že film tie ocenenia pravdepodobne získa, zdá sa mi však že len kvôli tomu, akým zaujímavým a inovatívnym spôsobom ho Linklater natočil, lebo samotný príbeh je málo. ()
Za mě bohužel trochu nuda a ještě ke všemu strašně dlouhá. Jediná postava, která se chovala trochu originálně a bavila mě byla role Ethana Hawkea. Zbytek mě bohužel nezaujal... klasický sourezenceký vztah, klasická rozvedená matka mučednice a vykreslenost charakteru hlavního hrdiny dosti plochá, za mě tomu prostě chyběla šťáva. Možná jsem od filmu čekala příliš mnoho podle jedinečnosti 12ti letého projektu, ale ve finále je to, že vidíte hlavní hrdiny stárnout jediná zajímavá věc na celém filmu. ()
Časosběrný film. Ze života, s Liklaterovými sednoucími scénami a dialogy, které nepůsobí jako pěst na oko. Fain nápad, fain provedení. Navíc měl Richard fakt štěstí na hlavního herce. ()
Že co? Nedivím se tý mamině, že to chtěla v průběhu natáčení zabalit.... Mohlo z toho být něco, je z toho špatně natočený rodinný video. Lidi si na VHSky točili lepší hovna ()
Od každého pouze kousek. ()
Hoci ma pomalé, flegmatické a strnulé pohyby hlavného detského hrdinu iritovali, ide o luxusnú záležitosť. Niektorí sa sťažujú, že tam nie je žiaden moment, ktorý by stálo za to sfilmovať. Ale aj keď tam nič nevybuchuje, nikto neschytá do hrude olovo ani nikto nikoho nezmláti do bezvedomie, celé to plynie krásne a prirodzene. ()
Nic, co se od Linklatera nedalo čekat...bla bla bla... Nabubřelé životní rady, všichni nevlastní otcové jsou kořaly a násilníci. Stačí někomu říct jsi chytrý, jdi studovat a změní mu to život. Americkej sen! ()
Velmi zajímavý film. Jednak příběh je poutavý a vůbec nenudí, i když se stopáž blíží ke třem hodinám. Řešení vztahů se opakuje, ale zápletka je pokaždé jiná. V jedné scéně se hrdinové plní předsevzetí rozhodnou pro něco a v další scéně po čase je zase všechno jinak. Přesně jak to tak chodí v životě. A pak žádné postaršovací masky, žádní tři herci různého věku v jedné roli. Po zhlédnutí filmu jsem musela ocenit výdrž režiséra, že zas a znova dával herce dohromady a udržoval projekt při životě. ()
po skončení filmu jsem v rozpacích.Pro porovnání:.kdo viděl časosběrné snímky paní režisérky Třeštíkové které jsou natočené realisticky tak bude mít určitě stejný dojem.Chlapectví je chvílemi trapné hrající si na něco a hlavně na city diváka.Ale tak to asi v Americe chodí Opouštění bydliště a stěhování se tisíce kilometrů dál matka která dokáže vydržet se svými dětmi tak do jejich dvaceti let protože už je unavená splácením hypotéky věčným rovnáním jídla na celý den do školních aktovek.Moje děti tvoje děti....atd atd ()
"Zatraceně, radši bych si urval koule, nežli ještě někdy zažít něco takovýho!" Možná, že je tento film zajímavý svým způsobem natáčení, ale rozhodně ne svým způsobem vyprávění. Jestliže mi u většiny snímků jejich nadměrná stopáž nikdy nevadila, tak u tototo mi vadila docela určitě. ()
Reklama