Obsahy(2)
V nitru Llewyna Davise je příběh ambiciózního a talentovaného mladého muzikanta, který se snaží získat si trochu uznání, v době obrody folkové hudby, v New Yorku roku 1961. Ačkoliv se jeho život zdá být nekonečným řetězem smůly, Llewyn se nevzdává a pevně si jde za svým snem. Bez peněz a trvalé adresy se protlouká životem a přespává u stále se snižujícího počtu kamarádů. Jako šance na záchranu se jeví cesta do Chicaga, kam se vydává s nadějí na získání nového manažera a s vyhlídkou na překonání své smůly. (Blue Sky Film)
(více)Videa (34)
Recenze (323)
Nejsmutnější coenovka. Podobně jako Barton Fink nebo Ed Crane, je i Llewyn Davis dalším mužem, který nebyl, chyceným v bizarním coenovském vesmíru, z něhož není úniku. Bratrské duo tentokrát vypráví poněkud tesklivější životní epizodu, stále však zachovávající si svou osobitost i bezmála metafyzický přesah, který výsledek povznáší nad šablonu zaměnitelných hudebních portrétů (například Walk the Line, Crazy Heart apod.). Více v recenzi. ()
Nejsmutnější film bratří Coenů s jejich bezkonkurenčně nejméně sympatickým hrdinou. Poslouchá se to jako sladkobolný folkový šlágr o chlapovi, který šel celý život mimo. Přesně víte, kam přijde, sloka, refrén i konkrétní rým. A v tom je právě síla jednoduchého popěvku, který mi zalezl po kůži jako mráz a kočičí předení. Nic hlubokomyslného, prostě jenom krásnej zážitek, který není třeba nijak vysvětlovat / obhajovat. [85%] ()
Inside Llewyn Davis Vás zaujme především svou hudební stránkou, která je jednoduše skvostná. Veškeré užité písně společně s kamerou totiž velmi působivě dotváří paletu šedesátých let v USA. Za zmínku rovněž stojí i herecké výkony, v čele s Oscarem Isaacem či Johnem Goodmanem. Tím ale bohužel výčet všech pozitiv končí, jelikož dále je to je nevýrazná zmeť nelogického scénáře, chabého příběhu a neutěšeně uzavřeného konce, což tento počin bratří Coenů posílá do hlubokých hlubin filmového průměru. Škoda. „I'm tired. I thought I just needed a night's sleep but it's more than that.“ ()
Bratři Coenovi mě svými nápady prostě hrozně baví. Je teda pravda, že ne vždycky se jim něco povede, ale tak to prostě bývá. Někdy se to prostě nepovede. Dané je to možná i tím, že co se týče příběhu a jeho atmosféry, je prostě a jednoduše nezaměnitelná s čímkoliv jiným, co v oboru vzniká. A musím se přiznat, že příběh muzikanta Llewyna Davise mě fakt moc bavil. Bavila mě ta táboráková muzika, co si ji tam prozpěvoval, bavila mě ta kočka, ale zajímaly mě i ty myšlenkový pochody, co s nimi Oskar Isaacs minutu po minutě bruslil na tenkém ledě. Tady jsem vážně byl v nitru jeho postavy. A ten konec? Ten je z říše snů…takové filmové konce mám moc rád. A pokud máte rádi Boba Dylana, zalíbí se Vám taky. Tohle Coenovi prostě umí. ()
A zas budem popri plných hodnoteniach vyčnievať z davu. Inside Llewyn Davis nie je nudný film, dokonca som sa pár krát zasmial a záver ma prinútil ťažko dumať nad tým, jak moc ho to nakopanie do brucha muselo vlastne bolieť, ale to je asi tak všetko, čo vo mne po premietaní zostalo. Žiadne hlboké pocity, žiadne nadchýnanie nad úžasnými dialógmi ospevovaných bratov Coenovcov, proste nič.. ()
Galerie (65)
Zajímavosti (14)
- Bratři Coenové přidali do filmu příběhovou linii s kočkou, protože jinak podle nich film vlastně nemá děj. Zvířecí herci jim ale přidělali starosti navíc. „Byla to noční můra. Trenérka nás varovala a měla pravdu. Říkala, že psy můžete vytrénovat, protože vám chtějí udělat radost, ale kočky chtějí potěšit jen samy sebe. Vlastně je vytrénovat nejde. Takže kdyby někdo měl zájem, máme spoustu záběrů, jak kočky dělají něco úplně jiného, než po nich chceme,“ řekl Ethan Coen v bonusovém komentáři v DVD verzi filmu. (DavePave)
- Jednou z inspirací pro film byl i folkový zpěvák Dave Van Ronk. Van Ronk v roce 1963 vydal album s názvem Inside Dave Van Ronk, přičemž cover alba je velmi podobný albu filmového Llewyna Davise (Oscar Isaac). (Dementra)
- První kopie byly do kin distribuovány pod krycím názvem "The Gaslight". (Cheeker)
Reklama