Režie:
Vincent GarenqScénář:
Vincent GarenqKamera:
Renaud ChassaingHrají:
Philippe Torreton, Wladimir Yordanoff, Noémie Lvovsky, Raphaël Ferret, Michelle Goddet, Farida Ouchani, Sarah Lecarpentier, Christophe Rossignon (více)Obsahy(1)
V roku 2000 vypukla v severofrancúzskej obci Outreau aféra pohlavného zneužívania detí. Osemnásť osôb bolo obžalovaných a medzi nimi i hlavný hrdina filmu Guilty Alain Marecaux, do ktorého domu polícia vpadla v skorých ranných hodinách. Alain strávil vo väzení tri roky a neustále sa snažil presvedčiť sudcu, že nič nespravil. Postupne prišiel o všetko: manželku, deti, prácu... Niekoľkokrát sa pokúsil o samovraždu. Obrat v jeho živote nastal, keď matka zneužívaných detí priznala, že klamala a za pedofilov označila prakticky každého, kto sa jej znepáčil. Súd veril deťom a spôsobil tak najväčšiu justičnú katastrofu v dejinách Francúzska. (sochoking)
(více)Recenze (120)
Mám s týmto filmom problém. Posudzujúc príbeh, dospel by som k tomu, čo slušným slovom môžem označiť za rozhorčenie. Rozhorčenie nad súdnym a väzenským systémom, nad tým, že sa pre procesné pochybenia púšťajú zločinci na slobodu a v tomto prípade sa neuplatnila zásada, že vina musí byť dokázaná "nad všetky pochybnosti", že keď pochybí štát, nesmie sa to vybaviť pokarhaním vinníka, ale plným odškodnením obetí. O tom vo filme a asi ani v skutočnosti nepadlo ani slovo, lebo všetkých zaujíma každý detail o zločincoch a nič o obetiach. Americký porotný systém tiež nie je voči pochybeniam imúnny, ale jeho odolnosť je podľa mňa vyššia, ako inštitút vyšetrovacieho sudcu. Lenže toto je filmová databáza a nie právnická. A film bol podľa mňa pomerne rozháraný až chaotický a bolo v ňom dosť vaty, čo spôsobovalo stratu plynulosti a konzistentnosti deja. ()
hodne solidne ztvarnena soudcovska arogance a zvule, nedokonalost a absurdita systemu (vykonne i soudni moci); soucasne take nazornost v pomijivosti lidskych zivotu a dopadech lidskych predsudku, ktere v divakovi, zvlaste ve vztahu k citlivemu tematu jako je pedofilie, vyvolavaji spoustu otazek vcetne presumpce (ne)viny. nestudoval jsem pripad, ale verim, ze k procesnim chybam, ktere pripad ve filmu provazely, mohlo dojit. vzhledem k mlademu veku soudce burgauda je k zamysleni i jeho zpusobilost a minimalni vekova hranice pro vykonavani funkce soudce. nedelam si iluze, ze neexistuji podobne pripady kdekoliv na svete. ()
Jsem dosti zhnusen. Pokud šlo tvůrcům právě o tohle, tak byla mise úspěšně splněna. Tak nějak stále nedovedu uvěřit tomu, že je někde možné na základě výpovědí několika retardovaných feťáků a dítěte, zkurvit několika zcela náhodným lidem život. To se mi pozdává jako dost velká píčovina, i když do toho všeho zakomponuji nějakého toho kariéristu. Tento snímek je opravdu neuvěřitelně depresivní. Pokud se dokážete alespoň malinko vžít do role hlavního hrdiny a představíte si, že nad dalším průběhem vašeho života nyní ztrácíte veškerou moc a váš osud bude nyní pouze v rukou několika totálních debilů, kterým jste absolutně lhostejní a ani v koutku duše o vás nesmýšlejí jako o lidské bytosti, tak se ocitnete náhle v situaci, která vám významně pozvedne adrenalin. Osobně se přiznám, že kdybych si někdy měl projít podobnou noční můrou, jako hlavní hrdina v tomto filmu, tak bych celý zbytek života vložil do honby za satisfakcí. Klidně bych oka nezamhouřil, dokud by kompletní sestava debilů, kteří se zasloužili o zkurvení mého života, neodpočívala pár metrů pod zemí. Hlavní hrdina s tím válčil, v rámci možností, slušně. Bezprostředně po zhlédnutí filmu jsem se musel jít trošku proběhnout a vyčistit si hlavu, protože bych tuze nerad usínal s pocity křivdy, bezmoci a toho nejryzejšího projevu bezpráví, se kterým se nedá bojovat. Velmi silné téma. Velice slušně zpracované. Vznik něčeho podobného bych čekal spíše více na severu. ()
Nejsem žádnym znalcem hororů, ale zrovna před pár dněma jsem znovu viděl Shining - jeden z nejděsivějších filmů, který znám. A teď můžu říct, že se to vůbec nedá srovnat s čistou hrůzou a absolutnim děsem, kterej jsem prožil za hodinu a půl sledování tohodle případu - a to zoufalství ještě roste právě s uvědoměním, že já jsem to zažil neosobně a jen nějakejch 90 minut, a že někdo jinej tohle štěstí neměl. Na světě se samozřejmě děje spousta zvěrstev a jen o nich nevim, ale tohle je tak blízko... Tohle neni fikce, je to Evropa, demokratickej právní systém, je to pár kilometrů odsud a pár desítek měsíců zpátky. Škody na vztazích, zdraví a životech jsou absolutní, fatální a trvalý, a přesto nikdo ani v 21. století nenese zodpovědnost - je to označený za justiční katastrofu, a stejně to končí jen důtkou (sic!) pro jednoho (sic!) soudce. Je to úplně stejnej systém vyviňování se, zbavování se odpovědnosti, schovávání se za instituce a nadřízený, stejnej princip neochoty a neschopnosti dělat rozhodnutí s vědomím vlastního dílu zodpovědnosti, kterej doved nacismus přesně k tomu, čim byl - a je to přesně to, co je napříč "všeobecnou společností" tak jednohlasně odsuzovaný. A přesto se tohle může stát i v roce 2000+, přesto si to ti mocní dovolej, aniž by je to trápilo, a samozřejmě to vůbec nemusí bejt jen v Německu. Žádnej systém neni dokonalej - nakonec je to o lidech, a jestli se jako lidi i chováme v situacích, kdy máme moc. Hon byl super, ale tohle mě sežehlo ještě úplně jinak - asi právě proto, jakej kousek od nás tohle je a jak moc to je bez jakýkoli nadsázky skutečný. A Torreton byl struhjící. ()
Nechutně odpornej film o tom, jak někdy stačí, když vás někdo obviní z něčeho velmi závažného a presumpce neviny už pak jde dopr*ele. Na to se nedalo skoro ani dívat, a nemám sebemenší potřebu tohle vidět znova. Ke zničení až 13 životů stačí prolhaný fracek, jeho matka s velmi nízkým inteligenčním kvocientem a mladý francouzský úřednický soudce bez emocí. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (6)
- Philippe Torreton zhubl 27 kilogramů, aby ztělesnil Alaina Marécauxe vyhublého po 98 dnech hladovky. (bianci)
- Písnička, která hraje při oslavě nového roku, je „Samba De Janeiro“ od Bellini. (Duoscop)
- Film je věrnou adaptací knihy „Chronique de mon erreur judiciaire“ od Alaina Marécauxe, která byla vydána v květnu 2005. (bianci)
Reklama