Režie:
Martin FričKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Miloš SmatekHrají:
Paľo Bielik, Zlata Hajdúková, Andrej Bagar, Theodor Pištěk, Ján Borodáč, Elena Hálková, Filip Dávidík, Vladimír Majer, Alois Peterka, Marie Skálová-Lamošová (více)Obsahy(1)
Druhé zpracování legendárního příběhu o slovenském lidovém hrdinovi s výrazným výkonem Pal'o Bielika v titulní roli Jury, který po návratu ze studií nenajde doma otce ani matku. Dovídá se, že otec byl ubit ve vězení. Odchází do hor, aby spolu s dalšími muži pomstili panskou zvůli. Martin Frič získal za tento film čs. filmovou cenu za rok 1936 a Ferdinand Pečenka cenu za nejlepší fotografii. JÁNOŠÍK byl příznivě pčijat mezinárodní filmovou kritikou při svém uvedení na benátském Biennale a ještě v témže roce byl prodán do 32 států jako jediný čs. film z celého období první republiky, který úspěšně pronikl do všech velkých evropských i mimoevropských zemí. V Jánošíkovi lze jak po stránce umělecké, tak i po ekonomicko - výrobní spatřovat ojedinělý pokus o realizaci v pravém slova smyslu československého filmu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (79)
Sledovania tohto filmu bola skvela zábava najmä z dôvodu znalosti paródii janošikovskej témy, ako sú napríklad filmy Pacho hybsky zbojník, alebo divadelná hra RND Jaaaaaaaanosiiiiiiiiik. Ale takisto musím poznamenať, že film má na svoju dobu naozaj skvelé spracovanie, ktoré sa nebojí používať aj rôzne kamerové efekty známe z nemeckej povojnovej kinematografie. A Paľo Bielik ako Janošík je jednoducho nesmrteľný. ()
"Hej, hore háj, dolu háj - hej, hore háj, dolu háj, hore hájom chodník; môj otec bol dobrý, ja musím byť zbojník." Nebudem zapierať, že som bul prekvapený, ba kieho, bárs aj šokovaný čo za kvalitný to počin národu slovenskôho som zračil. A bola to skvelá výprava do doby chamtivých zemepánov a idealizovaných zbojníkov - ľudových hrdinov, bojujúcich proti neprávosti. I keď miestami zo začiatku mi prišlo pár vecí po technickej stránke smiešnych, a strih trochu okato zastieral nedokonalosti, stačilo pár minút so sympatickým, miestami až o dušu hrajúcim Paľom Bielikom, a cítil som sa ako v siedmom čiernobielom nebi. Chápem, že moje nadšenie z tohto kusu histórie nebude zdieľať až taká masa ľudí, no Jánošík si to zaslúži. Vzhľadom na dĺžku síce nezostáva príliš priestoru na scenáristické manévrovanie a všetko je priamočiare a čarokrásne jednoduché - ale ono to vlastne nevadí. Predsa len je to národná legenda, a v tejto forme má tempo a spád, je až prekvapivo dobrodružná, zábavná a miestami nutne vtipná (tož myslím teraz zámerne, Jánošík si trochu odľahčenia zaslúži, a o dramatickú rovinu sa tým nepripraví.) - proste presne taká, akú aj v dnešnej dobe divák unesie. Martin Frič je výborný režisér, a po tomto príjemnom prekvapení sa určite ohliadnem aj po jeho ďalších snímkoch. 90% "Keď ste si ma upiekli, tak si ma aj zjedzte!" ()
Fričov Jánošík ma na začiatku prekvapil, ako chce rozprávať príbeh legendárneho zbojníka. Frič sa nezdržuje jeho začiatkami a formovaním skupiny, po povinnom úvode sa rýchlo ocitáme v momente pálenia sídla zemana, ktoré mu "sľúbil" rok predtým. Ihneď nato vidíme, že Jánošík je stíhaný a je naňho vypísaná odmena, jeho družina je dávno zohratá. A je to dobre, sledujeme totiž akúsi povinnú jazdu zloženú z očakávaných scén. Ples, na ktorom okradnú prihoretých zemanov a ich ženy, prepadnutie na ceste, ožieračka v krčme a, POZOR SPOILER: jeho dolapenie a popravu :):). Film pripomína dobovú hollywoodsku dobrodružnú tvorbu a aj to je dobre. Je to totiž svižné, i keď menej akčné, ako by možno dnešný divák čakal. Paľo Bielik je Jánošík s veľkým J a záverečná montážna sekvencia je najlepšou scénou filmu. Rôzne viacexpozície už za zmienku nestoja, strih je tu ten prvok, vyžadujúci si pozornosť filmových historikov. Bohužiaľ dialógy pridávajú filmu na naivite, i keď si uvedomujem, že podobné dielo ako predmet zábavy na večer brať nemožno. Ono ho potom aj ťažko percentuálne hodnotiť. ()
,,KDE JE JÁNOŠÍK?!" ,,NEPOVIEM." __ Z dnešného pohľadu je tento legendárny film už značne naivný, Jánošíka nevykresluje v skutočnej podobe, od skutočných historických udalostí má film naozaj ďaleko. Taktiež treba povedať, že film naberá skôr lyrizovanú podobu (scéna keď Jánošík naposledy tancuje pred šibenicou), nechýba množstvo vtedajších zvykov a piesní. Paľo Bielik sa svojej úlohy zhostil naozaj výborne, jemu česť, ale z ďalších hercov mi už nik neprišiel nijak výnimočný. Treba dodať, že technické spracovanie je svoju dobu veľmi vydarené, i keď zo zvukom je to horšie, film vyniká hlavne dynamickým strihom. Sprvu som uvažoval, že by som dal filmu 3*, nakoniec som sa rozhodol prilepšiť, pretože film nestráca nič zo svojho čara, každopádne ho však treba brať z pohľadu doby. ()
Náš starý Fričovský Jánošík s Paľom Bielikom. Je to až poetické a legendárne, veľmi sa mi páčil a po čase naň mením názor, predsa len je to z 30. rokov a musím mu zlepšiť hodnotenie, kedže sa nedá naň pozerať ako na film z 21. storočia. Príroda a celkové prostredie, dialógy, proste, keď sa povie Jánošík, tak sa mi často vybaví tento film. Klenot slovenskej a československej kinematografie. Neuznávam zbíjanie, ale ja tu nejdem hodnotiť jeho činy, či boli správne alebo nie, hodnotím umeleckú stránku tohto filmu. Film, ktorý vám prinesie veľký zážitok, je to naša história, naša kultúra, sme to my. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (35)
- Paľo Bielik bol skôr typom ako hercom, ktorý dokumentoval atletické schopnosti a harmonizoval s dobovou predstavou drsného horalského zjavu. (Biopler)
- V roku 1937 bol film uvedený na IV. Medzinárodnom filmovom festivale v Benátkach, kde proti jeho uvedeniu protestovala maďarská delegácia na festivale. Vadilo im, že všetky záporné postavy vo filme majú maďarské mená. (Raccoon.city)
- Vo filme si zahral aj zakladateľ slovenského profesionálneho divadla Andrej Bagar (gróf Šándor). (Hystory)
Reklama