Režie:
Martin FričScénář:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Jozef Kroner, Jan Tříska, Emília Vášáryová, Martin Růžek, Dana Medřická, Čestmír Řanda st., Ilja Prachař, Jarmila Smejkalová, Josef Větrovec (více)Obsahy(1)
Každý večer vystupují cirkusoví umělci před obecenstvem v oslnivé záři světel a v blyštivých kostýmech. Jako všechno na světě, má i tato velkolepá podívaná odvrácenou tvář. Jsou jí obyčejné, mnohdy však až tragické osudy „lidí z maringotek“, věčných tuláků a cestovatelů bez stálého domova. Mistrem ve vyprávění příběhů z jejich života byl novinář a spisovatel Eduard Bass. Film Martina Friče z roku 1966 spojuje několik Bassových předloh do jednoho celku. Najdeme zde především motivy ze stejnojmenné povídkové knihy, některé prvky však pocházejí ze slavného románu "Cirkus Humberto". Vraťme se tedy pod šapitó cirkusu National, kde začíná příběh nešťastné lásky jezdeckého akrobata Vincka (Jan Tříska) ke krasojezdkyni s exotickým jménem Nina Gruzia (Emília Vášáryová). Zdařilý snímek umocňuje herecké mistrovství Jozefa Kronera v roli starého klauna. (Česká televize)
(více)Recenze (69)
Hezká předzvěst Cirkusu Humberto s excelujícím Janem Třískou v hlavní roli. Příjemná podívaná na - byť trošku idealizovaně podaný - život u cirkusu. Hlavním motivem je Vinckova láska k Nině, zatímco Cirkus Humberto byl jak o lidech, tak o dřině. Ve filmu hraje mnoho výborných herců, nezapomenutelný je i Jozef Kroner v roli Vinckova otce, ale i Čestmír Řanda jako principál. Mužské oko pak spočine na krásných očích Niny - Emílie Vašáryové. ()
Úsměvně nostalgické kostýmní drama, přes svoji širokoúhlou barevnost však přece jen i na svou dobu již trošku příliš staromilsky natočené. Krásná E. Vašáryová i opravdu okouzlující Jan Tříska a nakonec celé skvělé herecké obsazení pod režií klasika Maca Friče představují zašlou slávu starého cirkusového řemesla, ten uzavřený svět dřiny, lásek a nenávistí, ale divokého a svobodného ducha, svět na kolech maringotek, celoživotních domovů lidí kočujících tehdy ještě relativně svobodně mocnářstvím, od kolébky až po (mnohdy hořký a bez milovaného potlesku publika) konec kdesi na štaci. Prostě okouzlující, i když dnes již poněkud zestárlý, ale stále zábavný a milý film... :-) ()
Ze najlepsie ceskoslovenske filmy vznikali v 60. rokoch 20. storocia, je zalezitost dlhodobo znama. Tuna ceskoslovensky legendarny reziser Martin Fric natocil vyborny film. Film je to hodne depresivny a smutny, pojednava totiz o smutnom zivote cirkusovych klaunov a o tom, ze klauni su casto v sukromi tvory smutne a nestastne. Krasna je najma laska ona + on, ale aj rezia je vyborna, pan Fric proste vedel tocit, to bez debaty. Herecke vykony trochu krivaju, dialogy su obcas rozpacite a prilis poznat lacne televizne kulisy. Ale v ramci ceskoslovenskej kynematografie urcite filmarsky nadpriemer a furt lepsie ako sucasne mnohe Vieweghove umelohmotne sracky. 77 % ()
Pri porovnaní Lidí z Maringotek a Tria Angelos môžeme skúmať rozdiely medzi slovenskou a českou filmovou tvorbou (minimálne v dobách spoločného štátu). Prípadov bude viac, napríklad Kto odchádza v daždi Martina Hollého a Všichni dobrí rodáci. Proste české filmy, aj keď sú to drámy, pôsobia diváckejšie a ľahšie sa pozerajú (aj ako slovenské komédie). Navyše, ak bol režisérom Frič. Ten chápe cirkusový svet ako pestrofarebné uzavreté univerzum s vlastnými pravidlami a špecifickými vzťahmi. Má neodmysliteľnú femme fatale a v podstate sa celá zápletka točí okolo snahy horkokrvného mladíka získať jej srdce. Najviac ale poteší presvedčivé herectvo Jozefa Kronera a to nehovorím kvôli národnej hrdosti. Aspoň dúfam. ()
Úplně nejzajímavější herecký výkon podal Jozef Kroner, který hrál klauna Ferdinanda. To byla postava, která žila pro cirkus. Na konci filmu mi ho bylo docela líto. Ale takový je život. Vincek mi přišel jako takový frajírek a floutek, ale pro svou lásku udělal opravdu hodně a možná, že by byl schopen udělat ještě mnohem víc. Jen měl jednu kapsu prázdnou a druhou vysypanou. ()
Reklama