Režie:
Martin FričHudba:
Eman FialaHrají:
Otomar Korbelář, Vlasta Fabianová, Růžena Šlemrová, František Smolík, Jana Dítětová, Jindřich Plachta, Naděžda Vladyková, Jaroslav Marvan, Ella Nollová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Vyhlášený pytlák Jan Sochor se tvrdě staví proti tomu, aby si mladý kníže namlouval jeho dceru Barušku. Příliš dobře si pamatuje na dobu vlastního mládí a na své zásluhy o zachování knížecího rodu… Kostýmní komedii Prstýnek natočil režisér Martin Frič podle povídky Ivana Olbrachta "Táta", otištěnou v jeho sbírce "Devět veselých povídek z Rakouska i republiky". Scenáristé Josef Neuberg a Josef Hlaváč spolu s režisérem drobnou povídku podstatně rozvedli a domysleli. V jejich pojetí se předloha přetavila v romantický obrázek ze starých časů, vylehčený jemným ironickým nadhledem a spontánním humorem. I režijní pojetí bylo lehké, vtipné a svěží, se silným poetickým nábojem, dotvořeným exteriérovou kamerou Václava Hanuše a Julia Vegrichta. Hereckým výkonům dominoval oblíbený Otomar Korbelář ve vděčné dvojroli Jana Sochora mladšího i staršího, debutoval zde Zdeněk Dítě jako knížecí synek Robert, jeho nevlastní sestřičku ztělesnila půvabná Jana Dítětová. Vedle Otomara Korbeláře v tomto filmu největší prostor dostala Vlasta Fabianová v roli kněžny Andresové. Po úspěšném debutu ve filmu Pohádka máje a výrazných rolích ve filmech Rukavička a Tanečnice i zde prokázala svůj nesporný talent a zaujala svým nevšedním zjevem a temperamentním projevem. Prstýnek byl posledním českým filmem, který byl před koncem války ještě uveden do kin. Premiéra se konala v polovině února 1945 ve třech největších pražských kinech a byla nadšeně přijata vděčným obecenstvem. Dodnes se snímek setkává u diváků s vlídným přijetím. (Česká televize)
(více)Recenze (98)
Jen na pár filmů "pro pamětníky" se dokážu dodívat. Tento patří mezi ně. ()
Ano, i dříve se šukalo bokem. Tady se vlastně problém nevyřeší a nakonec není. ()
No, v případě mých prvotních pocitů z Prstýnku, které se se mnou táhly až do konce filmu, je nutné osvěžit si znovu a pro dobro celé mé obrovitánské lásky k filmům od Martina Friče fakt, že tohle romantické melodrama opravdu není pro každého. Je to pomalejší, samozřejmě romantičtější a celkově utahanější. Samozřejmě, profi režie Martina Friče to táhne vcelku vzhůru, ale můj celkový pocit lehounkého zklamání se jednoduše nevytratil. Nechci však říct, že je to špatné, ba naopak, je to dobré, ale pomalejší a rozhodně ne pro každého, hlavně pokud očekáváte další crazy komedii, které šly vždy Fričovi nejlépe. 3/5 ()
Kostýmní komedie se staré monarchie byl posledním českým filmem nasazený do kin za okupace. Nezapomenutelný kníže F.Smolíka. ()
Tak tento film, i přes svou malebnou atmosféru, si mě nikdy nezískal. A je to způsobeno především pro mě ne moc zdařilým hereckým obsazením. Dvojice Korbelář - Fabianová ještě nebyla nejhorší, avšak v případě jejich potomků nastává problém. Celkový dojem jinak milého filmu mně osobně kazí výkon Jany Dítětové. Podobný pocit jsem měla i v případě filmu "Škola, základ života", kde jedinou kaňkou bylo obsazení "Máňi"... Na druhou stranu je atmosféra filmu opravdu povedená, mile zde působí "stařičká" babička Růžena Šlemrová. Dalším pozitivem pro mě samotnou je i konec filmu... ()
Príjemná svižná komédia, nič viac, nič menej. Zápletka s nemanželským synom pekne zvládnutá, aj keď na konci akosi nedotiahnutá, škoda. ()
Mám ráda staré české filmy a Prstýnek se mi líbil. Klasický příběh o venkovské holce a knížepánovi, který se do ní zamiluje. Tátovi se to samosebou nelíbí, ale děti si stejně dělají co chtějí. Jenže kdyby věděli co jim tatínek neřekl. Nakonec mi jich bylo až líto. ()
"Vždyť může bejt pořádnej a pytlák taky!" Milá dobová romantická komedie. ()
Podivuhodně na svou dobu zvláštní film, bez povrchních komediálních postav a příběhů. Jen Zdeněk Dítě v hlavní roli mi rozhodně nepřirostl k srdci. Přesto dobrý počin... ()
Na český film z roku 1944 vcelku povedená a vtipná veselohra, která mě nerozčiluje ani po x-tém shlédnutí. Scénku, kdy Dítětová z nervozity zlikviduje plný talíř lineckého, miluju. Také mám dojem, že vzhledem k době a tématu mohl vzniknout mnohem patetičtějí výsledek.... velké uznání Fričovi. ()
Z knihy Náš film : "Je třeba ocenit Fričovu odvahu adaptovat v této době pro film povídku komunistického spisovatele, jehož dílo bylo od samého začátku okupace na indexu. Frič správně spoléhal, že nacističtí cenzoři nebudou znát povídku Táta, otištěnou v Olbrachtově sbírce "Devět veselých povídek z Rakouska i republiky", a navíc že vůbec neuvedou vlastní jméno autora námětu Kamil Zeman v souvislost s Ivanem Olbrachtem. A tak se divák mohl radovat nejen z úsměvného filmu, ale i z ošálení okupantů." ()
"Ubohý nebožtík knížepán." "No, dej mu Pánbůh věčnou slávu, ale my si nemáme co vyčítat. Udělali jsme pro něj, co jsme mohli!" To teda! Téhle hlášce jsem se opravdu zasmál a celkově jsem se u filmu bavil. ()
Otomar Korbelář a Vlasta Fabiánová.....kouzelná dvojka. Příběh zamilování nerovné dvojice, příběh o moudrosti a toleranci, příběh veskrze smyšlený a utopistický, ale tím e prostě jedinečný a krásný. Spousta scén mi uvízla v hlavě, ať už nářez opaskem, nebo snězené cukroví v zámku, či prdlý a dětina pán Smolík..... Je to odpočinkový film, plný humoru a co je hlavní končí dobře. :-)) ()
3* a to jsem velmi shovívavá ()
Vrchol české romantické komedie! ()
Celkom obstojná romanticky ladená komédia s výrazným pánom Korbelářom. ()
Velmi pěkně zpracovaný příběh, který kromě krásné přírody a příjemné doprovodné hudby obsahuje velmi reálný příběh ze života a tedy to, co postrádá většina dnešních filmů - lidskost. ()
Velmi pěkná romantická komedie s vtipnou zápletkou!Dá se na ní dívat stále a opakovaně!! ()
Film Prstýnek mě pobavil především tím, že se sice jedná o romantický film, ale přitom i o dobrou komedii. Navíc snímek celkem přesně vystihuje dobové vztahy mezi poddanými a panstvem. Výborné herecké obsazení a záživný film u kterého jsem se nenudil. Nicméně i přesto všechno je vcelku překvapivé, že zrovna tento snímek byl tak úspěšný, byť po válce se lidé potřebovali bavit. ()
Příjemná a milá červená knihovna! Korbelář a Dítě hrají klasické alfa samce, v celém filmu mají stejný výrazový rejstřík. Je to zábavné, ale příliš jednoduché. Vlasta Fabiánová je mnohem všestrannější herečka a krásná žena. Minimalistickým způsobem střídá emoce - touhu, stud, obavy, laskavost, přísnost, důstojnost. Už kvůli ní má smysl film shlédnout. ()
Reklama