Režie:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
E. F. BurianHrají:
Vladimír Ráž, Jana Dítětová, František Kovářík, Jarmila Kurandová, Zdeněk Štěpánek, Ladislav Pešek, Jiřina Steimarová, Jaroslav Průcha, František Smolík (více)Obsahy(1)
Barevný film podle stejnojmenného románu Aloise Jiráska zpracovává známou historii vzpoury statečných Chodů, vedených Janem Sladkým Kozinou a Matějem Přibkem, proti násilnickému tyranství cizáckého šlechtice Maxmiliána Lammingera z Albenreuthu. (oficiální text distributora)
Recenze (63)
Pod režijní taktikou Martina Friče vznikl film o vzpouře Chodů proti tyranii a násilí zlořečeného Lomikara. V marném boji za svá práva ukazují Chodové svou hrdost a čest. Výborné výkony herců, dramatičnost filmu posílila i jeho barevná verze ()
Plejáda nejlepších českých herců poloviny minulého století. Trochu nezvyklý film Mace Friče nás tentokrát přivádí do Chodska, jehož obyvatelé vždy hrdě hájili svá práva. Chodové v krojových oblecích spolu s velkými, statnými psy, jsou oku i hrdosti na vlastní národ lahodící. ()
O třídu lepší než Vávrův Jirásek, bez patosu bez nabubřelosti. ()
Alois Jirásek psal Psohlavce v době, která byla pro český národ velmi těžká a krutá. Silně pozvedl vlastenecké cítění a hrdost českého lidu. Chodové bojovali proti bezpráví a nespravedlnosti. Takže, je velice jednoduché se do nich vžít a stotožnit se s nimi. ()
Jsem z Chodska, takže takhle opravdu ne......... ()
ocenenia : MFF Cannes 1955 - Nominácia na 1. cenu ()
Upraveno v červnu 2020. Psohlavci Martina Friče jsou výstižnou filmovou adaptací definice romantismem zidealizovaného nacionálně vlasteneckého vybuzení českého elementu podle románové předlohy Aloise Jiráska. V něm se vyhrazuje proti despotickému germánskému porobení. Komunistická epocha doby filmu si Psohlavce zvolila pro svou historickou přípravu lidového revolučního hnutí, s duchem předlohy se ideje nerozchází. Z historického hlediska lze podotknout, že k ráznějším stavovským rozepřím docházelo po celé Evropě, právě v nich se vyvíjel vzájemný právní a sociální vztah. Proto se také ta získaná privilegia hájila s nejvyšší odhodlaností, nicméně stav podléhal politické situaci. Již na konci 15. století docházelo k porušování chodských privilegií českým šlechtickým rodem Švamberků. Chodský boj za privilegovaná práva pokračoval se střídavými úspěchy plných dvě stě let, byť po Bílé hoře byla jejich situace politicky neprůchodná. Jirásek se zaměřil na samotný konec chodského povstání a národně stmelující prvek germánského nepřátelství. Martin Frič zkušeně vyzdvihl tu kolektivní náladu k odboji s vrchnostenskou mocí a elegantně ji promísil s folklórní slovesností a vlastenecky uvědomělou poetikou obrazů. Chodské nářečí není tolik na překážku. Hrdinou revolučního zapálení je Jan Sladký, zvaný Kozina (velmi dobrý Vladimír Ráž) z Újezdu, vůdce chodského odboje s přirozenou autoritou. Pokusy o vyšší právnickou hru ale naráží na nepřekonatelné stavovské bariéry, ale revoluce se blíží a také byla! Hlavní ženskou postavou je Hančí (příjemná Jana Dítětová), Janova žena, vystrašená z obrovské policejní pravomoci panské vrchnosti. Výraznou postavou je Janova matka (zajímavá Jarmila Kurandová), mocný hlas, vyzývající svého syna k dalším akcím za opětovné získání privilegií. Důležitou postavou je Wolf Maxmilian Lamingen z Albenreuthu alias Lomikar (vynikající Miloš Nedbal), bavorský šlechtic, toužící na svém chodském statku zavést obvyklé poddanské způsoby. Politický střet přerůstá v nejosobnější záležitosti. K výrazným postavám patří Koš (zajímavý Miloš Kopecký), správce Lomikarova panství. Poslušen pánových příkazů rozdává údery v zájmu porobení. K výraznějším se řadí také Matěj Příbek (sympatický Jaroslav Průcha), Janův impulsivní soused, kterého i sebemenší náznak uzurpace moci nutí popadnout čakanu do ruky. Z dalších rolí: Janův strýc a jeden z čelních zástupců chodské nespokojenosti, rychtář Kryštof Hrubý z Draženova (František Kovářík), Janův děd a ochránce zemských hranic (Zdeněk Štěpánek), dudák Jiskra Řehůřek (Ladislav Pešek), starý otec Matěje Příbka (František Smolík), Matějova mladá a na vdávání přichystaná dcera Manka (Jana Štěpánková), Mančin milý Pavel Šerlovský z Pocinovic (Bohumil Švarc st.), k boji za Chodsko vždy připravený rychtář Adam Ecl, zvaný Čtverák (Jiří Dohnal), k radikalizaci revolučního hnutí opatrný rychtář Syka (Radovan Lukavský), Lomikarova lehce vystrašená manželka (Marie Brožová), chodská naděje a se soudem pomáhající domažlický řemeslník Just (Oldřich Lukeš), ukončení chodské vzpoury na pražském soudu, hrabě Šternberk (Bedřich Vrbský), či nejvýraznější Lomikarův dráb (Josef Hlinomaz). Psohlavci Martina Friče jsou povedeným filmovým povznesením Jiráskova historického románu, a i když jeho ideová podstata slouží lidu, není to neslučitelné s histologickou podstatou díla. () (méně) (více)
Je hodne zajimave, srovnavat tyto Psohlavce s o 23 let starsimi. Ten casovy rozdil, diky Fricove rezii vypada daleko vetsi. Ja myslim, ze se jedna o dobre zpracovany Jiraskuv roman, kteremu snad az na dialogy neni moc co vytknout. Hezka vyprava a velkoryse herecke obsazeni, tam snad chybi jenom Bek... ()
Po opětovném shlédnutí mám jedinou výtku...celý film by mohl být o 20 minut delší. Hodně by se mi líbily záběry z cest, které chodové absolvovali do Vídně nebo do Prahy...i závěrečné scény věčně vyděšeného Lomikara by mohly být delší. ()
Český epický velkofilm o Chodovcov, ktorí bojovali za slobodu a za svoje práva. Ten manifest a neskoršie povstanie boli spracované veľmi dobre a záver s obesením taktiež, ktorý mi jemne pripomínal záver filmu Jánošík z roku 1935. Frič poňal najslávnejšie dielo románopisca Jiráska a asi aj celej českej literatúry za ten správny koniec. Hodnotenie: 75% ()
Jaroslav Vojta pro sebe dokázal ukrást každou scénu ve které se objevil. Tento film to jen potvrzuje. ()
Uspěchaná a notně zromantizovaná verze Chodského povstávní měla štěstí na Martina Friče. S ním za kamerou, a s plejádou skvělých herců před kamerou působí téměř jako velkofilm. Je skoro zázrak, že navzdory krátké stopáži a dokumentárnímu stylu mají Psohlavci tolik výpravnosti a atmosféry. Kdyby dostal režisér k dispozici další půlhodinu, byla by iluze ještě silnější. ()
Dobre zpracovana historka o Kozinovi a jeho parte. ()
Martin Frič sa pustil do velkofilmu. Obsadenie hercov bolo výborné. Všimol som si, že pán Frič dostal do filmu aj Jána Wericha, iba na päť minút, ale už že si ho obsadil je úžastné. Inak film je dobrý. Ja mu dávam 60%. ()
Skoro vždy kdy naši filmaři šáhli do dějin a natočili historický film,tak skoro vždy (na 9takových ,je 1 opravdu dobrý) vznikl průměrný,s nereálnou výpravou film. A to je případ i Psohlavců, ani Fričovi se nepodařilo dílo, které by alespoň trochu bylo realistické a nazavánělo divadlem, či pohrávání si s historií. A je jedno, že vzniklo v 50tých letech a je v něm nános ideologie. ()
Povině bych nahnal dnešní mládež do kin a pokud by bylo nutné tak je i přivázal k sedačkám a pustil bych jim tenhle kousek třeba 2krát po sobě. ()
Film skutečně jen vybírá z knihy to co se mu hodí a další si vymyslí sám. Výsledkem je nepřesvědčivé cosi, co už nemusím znovu rozhodně vidět. ()
Frič prostě umí, natočil skvělý historický snímek podle Jiráskovy předlohy, kterou si musím co nejdříve přečíst. Dějově se film odehrává v nelehkém období tzv. druhého nevolnictví, které bylo pro poddané velmi těžké (a to mělo být ještě hůře v průběhu dalších let). Chodové pak představují naprosto specifickou skupinu v rámci Českých zemí, která svým povstáním zanechala mezi protirobotními povstáními silnou stopu. Kozinova postava je dobře zahrána Rážem, stejně tak jsou obsazeny i všechny vedlejší role. Myslím si, že dobu a situaci v těchto letech se podařilo vyjádřit docela dobře, výprava je rovněž slušná. ()
No dost dlouho jsem se na ten film připravoval. Bože to je blbost. Kdyby v tom nehráli moji oblíbení staří čeští herci, tak to snad ani nedokoukám, hodně slabý průměr přibližující se spíš k tomu horšímu než lepšímu. ()
Historicky velmi pochybné. Nicméně nezapomenu na svá dětská léta, kdy jsem koncem 60. let využil každé příležitosti k návštěvě kina a tento film viděl několikrát. ()
Reklama