Režie:
Cristian MungiuScénář:
Cristian MungiuKamera:
Oleg MutuHrají:
Cosmina Stratan, Cristina Flutur, Dionisie Vitcu, Doru Ana, Luminița Gheorghiu, Teodor Corban, Alina Berzunteanu, Valeriu Andriuta, Dana Tapalaga (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Alina se vrací z Německa, kam odešla za prací, s nadějí, že si zpátky odvede Voičitu, jedinou bytost, kterou kdy milovala a která kdy milovala ji. Jenomže v době, kdy tu Alina nebyla, našla Voičita Boha, a to je v lásce soupeř, nad nímž se těžko vyhrává. Cristian Mungiu, který si z Cannes odvezl Zlatou palmu v roce 2007, opět zvolil jako ústřední postavy dvě mladé ženy. Kdysi spolu vyrůstaly v sirotčinci a po delším odloučení se shledávají v klášterní osadě v kopcích. Zatímco pro jednu z nich se staly chatrče kolem kostelíka domovem, druhá touží utéci z místa, kde vládne přísný řád diktovaný knězem, jehož komunita slepě poslouchá. Není těžké objevit paralely s nedávnou historií autorovy vlasti, třebaže interpretace složitého a nejednoznačně vyznívajícího příběhu je ponechána na divákovi. Poslední záběry ovšem výmluvně vyjadřují autorův pohled na současné Rumunsko. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (54)
Na druhé straně kopců, nebo Na druhé straně jiných světů, je to totiž film o velkém vzájemném nepochopení. Alina přišla o Voičitu, její nový život příliš nechápe, ale přesto o ni bojuje, což je vlastně hlavní děj filmu. Voičita zase nechápe, proč se Alina nezapojí do klasického života v klášteře, proč je stále tak jiná. Trápí jí to, přesto ze svého nového života nesleví. Zajímavý a samozřejmě silný příběh si vybral Cristian Mungiu, jeho pojetí je klasicky syrové. Neslyšíme téměř žádnou hudbu, jsou tu jen povedené záběry kamery a všudypřítomný mráz. Děj se zprvu věnuje především hlavní dvojici, občas je ozvláštněn nějakým menším konfliktem mezi Alinou a knězem. Ale tohle vše jen doplňuje vcelku klasický klášterní život, ovšem poutavě natočen. Doba, kdy Cristian Mungiu přitvrdí se blíží, závěr je výborný, ono to vlastně po tom všem ani jinak dopadnout nemohlo. Při zjištění, že je to vše dle skutečné události však zamrazí znovu. Jako čistou kritiku poměrů v církvi bych film neviděl... ale její (možná trošku nenápadné) srovnávání se zdravotnictvím, to opravdu pobavilo. 80% ()
Rozháraná a umanutá dívka Alina se stůj co stůj snaží vynutit si lásku své jediné blízké kamarádky. Voičita ale našla Boha. Fascinují příběh o tom, jak se náboženská komunita nedokáže vypořádat se zlem ve svém středu a jak její činy vypadají diametrálně odlišně z různých úhlů pohledu. Kdo bude soudit, co se stalo - světská či Božská spravedlnost? A kdo je viníkem celé situace? Skvělý scénář je podpořený vynikajícími výkony hlavních hrdinek, zejména Cristiny Flutur, a precizní režií Cristiana Mungiu. Zasloužené 3 ceny z Cannes 2012, pět hvězd ode mně a spousta témat k přemýšlení. ()
Film beroucí dech. Tragický příběh dívky, která se vrací z Německa pro svoji kamarádku, s níž strávila dětství v sirotčinci, do kláštera v rumunských horách, aby jí pomohla ke snadnějšímu životu, ale nalézá ji dokonale zblblou do blouznění o pánubohu a odříkající se vše pozemské. Voičita však s ní odmítá odjet, a tak se Alina rozhodla, že s ní zůstane v klášteře, jenže zjišťuje, že zde vládne pokrytecká morálka na čele s opatem a matkou představenou. Když však se neudrží a vyklopí jim, jak odporný je jí klášterní pořádek, svážou ji a trýzní hladem v kapli a každý den se z ní pokoušejí vymýtit ďábla, až se jim to podaří - dívka totiž zemře. Zrůdnost a přetvářka klášterní společnosti, která by měla být vzorem pro ostatní křesťany, je zde ukázána v plné nahotě. Ani mi nevadilo, že bylo lehce naznačeno, že Alina s Voičitou byly lesby... ()
Dramatický příběh, který popisuje část života především dvou dívek, které se z kamarádek rozejdou kvůli víře jedné z nich. Alina a Voichita se znají již od dětství, když společně vyrůstali v dětském domově. Když přijede Alina do kláštera, kde nyní pobývá Voichita, chce přesvědčit Voichitu, aby s ní odjela za prací do Německa. Jenže ta je pevně zakořeněna v místním klášteře. Zajímavý příběh těží především z odlišností obou hlavních představitelek. Jedna dívka je oddaná, svědomitá, plně věrná místu a lidem, ve kterých se nachází, naopak druhá je přemýšlivá, praktická, nechce být svázána systémem, ani žádnými omezeními. Z těchto rozdílností čiší plno emociálně nabitých scén, které nadchnou. Také prostředí, v němž se film odehrává, hraje svou důležitou roli. Skvělé herecké výkony obou hlavních hrdinek a atmosféra celého snímku dělá z filmu velmi poutavou podívanou. ()
I když je to nechutně dlouhý a myslím, že zkrácení někam na hranici dvou hodin by asi neuškodilo a dějově to nikterak zásadně neošidilo, tak musím konstatovat, že tady snad nelze jinak než jít do vysokého hodnocení. O režisérovi jsem do té chvíle neslyšel ani slovo, to jen tak na okraj. Po docela dlouhé době to byl film, který mě syrovostí reálií rumunského venkova zcela přikoval k obrazovce. Ten "klášter" bych teda spíš než klášterem nazval nějakou polorozpadlou vesnicí, ve které sídlí jedna slušně vyšinutá pánbíčkářská sekta. Ale snad všechno ostatní je velice silné. Kontrast běžného světského světa "tam venku na západě v Německu", odkud se vrací Alina, aby vyzvedla Voičitu (mimochodem svoji tajnou lásku) a odvedla ji s sebou za lepším životem; to ovšem netuší, že Voičita je dokonale "zpracovaná" zdejším prostředím a ke štěstí v životě jí vlastně stačí tenhle zapadákov na úrovni středověku a to, že našla s pomocí zdejších vymývačů mozků toho pravého - Boha. Alina se pokusí Voičitu přesvědčit, zůstává v klášteře, kde působí tak trochu jako pěst na oko a problémy na sebe nenechají dlouho čekat. Alina se začne chovat agresivně, násilnicky, je nezvladatelná, členové sekty se z ní snaží "vymítit ďábla" a z dnešního pohledu naprosto barbarské a archaické jednání členů sekty vyvrcholí až do tragického závěru, ve kterém ji vpodstatě ukřižují, nebo spíš přesněji nechají přivázanou k dřevěné desce zemřít patrně hlady, žízní, zimou a vyčerpáním. Na této základní zápletce se rozehrává jak herecký koncert obou hlavních představitelek, tak obraz obrovské zaostalosti rumunského venkova, zdravotnictví a koneckonců - jak je nepřímo naznačeno v závěru - asi i poměrů tamní justice. Trochu se obávám, že realita dnešních dnů rumunského venkova nebude zase tak vzdálená tomu, co ve filmu vidíme. Celý film je o to silnější, že je natočen na základě skutečné události tuším že z r. 2005. Toto se stalo v Evropě na počátku 21. století. Je celkem jedno, jak se ta holka ve skutečnosti jmenovala. Za mě "čest její památce" a mých pět hvězd. ()
Pochmúrny, no fascinujúci film o dobrých úmysloch narážajúcich na tvrdú realitu. ()
Moc se mi v tomto snímku líbila Cosmina Stratan a její tiché promlouvání, když něco říkala. Ta ponurá, klidná a pomalu se plynoucí atmosféra filmu mě dokázala neskutečně vtáhnou do děje, tudíž mi nevadila vůbec délka snímku, i když ke konci to na mně už bylo moc opakující se, tak to opravdu oceňuji, žádný podobný snímek jsem ještě neviděla a tenhle mi připadal rozhodně povedený! Každopádně konec mě zklamal, jelikož jsem to sledovala v rozpoložení, kdy jsem si za každou cenu zrovna takový konec nepřála. Ale jo, nápaditý snímek, čtyři hvězdičky až pět. ()
Dramatický príbeh o hlbokom vzťahu Aliny a Voičity, ktoré vyrastali v deckom domove. Ich cesty sa rozdelia, keď Alina odchádza za prácou do Nemecka a Voičita skončí v pravoslávnom kláštore s tvrdými praktikami predstavených. Príchodom Aliny sa stav v kláštore jej prítomnosťou nabúra, až do miery, kedy Igumen tvrdo zakročí voči nej až natoľko, že Alina skončí na psychiatrii. Po prepustení je zaujímavé, že sa tam Alina opäť vracia nabúrať zaužívaný systém života v kláštore. Tak trochu pritiahnuté za vlasy. Igumen opäť koná a vedie jej osud k zdĺhavému tragickému koncu. Je zvláštne, že Alina je pripútaná reťazami na drevenú dosku viac ako 2-3 mesiace bez pohnutia a Voičita nič pre jej záchranu nepodnikne, až na pokánie po všetkom. Hmm. ()
O víře, lásce, odevzdání se … bojuje se o lidskou duši. Mnohovrstevný a komplexní snímek o nezdolnosti spirituality až sektářské, strachu z „normálního“ světa v jednom pohledu, v tom druhém zase o chaotické realitě, avšak plné „obyčejné“ světské lásky. Mnoha protikladnými způsoby lze dílo vysvětlovat, dle vlastních zkušenosti nebo filosofického smyšlení, jako ateista či jako věřící …Výrazně působíci film je uhrančivě bolestivý, plný nevyslovených otázek. ()
Čistá depka. Hlúpi, náboženstvom sfanatizovaní ľudia a k tomu dievča, ktorá sa nevie odpútať od lásky k inému dievčaťu (resp. od predstavy o láske k nej) a zostane s vlkmi, aj keď nevie s nimi viť. Výborné herecké výkony, presvedčivo sfilmovaná skoro realita, pre mňa však príliš vlečúci a nervy drásajúci dej, ktorý absolútne zabil moju náladu. ()
Byl jsem trochu v rozpacích, když jsem šel na tento stopadesátiminutový rumunský snímek. No vlastně jsem se docela i bál a čekal, že přinejhorším druhou polovinu prospím. Ale opak byl pravdou, režisér mně neznámý mi nabídl velmi vybranou krmi postavenou na výborných hereckých výkonech (zejména Alia byla ve své strnulosti a zarputilosti fakt dobrá). Jako není to Hollywood a to je možná dobře. Navíc celé se to odehrává v jakési formě odlehlého kláštera. Přesto na to jděte, ničeho se nebojte! V závěru dojde i na vymítání ďábla! ()
Až toľko sa netreba rozpisovať. Dievča si prišlo pre svoje dievča... Cirkev ju zabila... Aspoň niekto to natočil... ()
Měl jsem fyzické a psychické problémy film vydržet, a to si myslím, že vydržím hodně. Motivace a chování postav trochu podivné a nelogické, ale poblázněnost dostatečná, aby byl film zajímavý. Nicméně jen pro silné povahy (ne kvůli nějakým kruťárnám), protože takový film neuvidíte často... ()
Nudne, nekonecne pretahovane, nezaujimave. ()
Reklama