Režie:
Detlev BuckKamera:
Sławomir IdziakHudba:
Enis RotthoffHrají:
David Kross, Karl Markovics, Jérémy Kapone, Florian David Fitz, Katharina Thalbach, Alex Brendemühl, Georg Friedrich, Johannes Zeiler, Anna Unterberger (více)Obsahy(1)
Dva z největších myslitelů 19. století, matematik Carl Friederich Gauss a vědec Alexander von Humboldt, zasvětí svá studia měření a pochopení světa, ve kterém žijí. Tento vizuálně velkolepý film si klade za cíl představit životy dvou velkých mužů. Humboldt, muž s vášní pro globální výzkum, je zde stavěn do kontrastu s Gaussem, který naopak poznává svět pomocí matematických teorií a čísel. Humboldt cestuje společně se svým kolegou Aimé Bonplandem po celé planetě a přeje si jí porozumět. K tomu využívá svoje moderní a vědecké myšlení, které aplikuje na dosud neprobádané oblasti. I když Gauss tráví většinu života na jednom místě, jeho cesta za matematickými objevy se ukáže být stejně bohatá a strhující jako Humboldtova dobrodružství v odlehlých koutech světa. Fakta a fikce se v tomto snímku proplétají, často s humorným efektem, aby popsaly nálezy dvou velmi rozdílných mužů, kteří však hledali stejné odpovědi. (HBO Europe)
(více)Recenze (12)
Tak jsem se zase jednou nechala pěkně ošálit. Těšila jsem se, že se podívám zblízka na život geniálního matematika, že třeba spatřím, jak některé jeho teorie spatřily světlo světa. Místo toho jsem koukala, jsk synek z bohaté rodiny bloumá s vědeckým nadšením anpřítelem světem. Občas nspíchne motýla, občas je sám málem napíchnut. A o matematice jsem neozvěděla vůbec nic. Film přîliš klouže po povrchu, navíc je natočen bez špetky nápadu, takže celkem dost i nudí. ()
V žiadnom prípade sa nejedná o veľkolepý film, ako sa nám to distribútor snaží narozprávať. Pár scén v džungli nerobí z tohoto inak priemerného filmu vizuálnu velkoleposť. Pokojne by sa mohlo jednať o televízny snímok, pokojne aj čiste štúdiový. Pozadie je v tomto prípade nepodstatné. Jediní podstatní sú dvaja hl. predstavitelia, ktorých bohužiaľ vo filme silne karikaturovali a toto je výsledok. Obidvaja páni boli pre vedu - pre historickú vedu - neopomenuteľní a ich prínos bol veľký. Ich práca bola zaujímavá, škoda, že sa z nej do filmu dostalo iba poskromne a nie s plnou vážnosťou, ktorú by si právom zasluhovali. Nemôžem si pomôcť, ale nemecké filmy opäť dokazujú, že nevedia verne preniesť život v predchádzajúcich storočiach na obrazovky - všetko je také uhľadené, akoby to to vyšlo práve z výrobného pásu; dialógy sú divné, predbiehajúce dobu. Len kvôli téme nejdem o hviezdu nižšie. ()
Pokud máte rádi historické filmy. Fascinuje vás cesta lidstva za poznáním dneška. Je toto dobrý film například do vlaku. Já na něm oceňuji kostýmy, dekorace i základní myšlenku, která vyplývá zejména z Gaussovi pasáže: jak se asi cítí člověk který ostatní přesahuje myšlením natolik, že ho nemohou pochopit. Často si říkám jak by se dal film udělat lepším, ale pokud tvoříte film podle historických postav, myslím že tady odvedli skvělou práci, aniž by museli významně zasahovat do jejich životopisů(ač nemohu zcela posoudit), nějaká snaha o větší akci by spíš uškodila. ()
Zase taková blbost to nebyla, některé rozhovory a scény celkem pobavily. Druhá polovina filmu se povedla o poznání lépe než první, konverzace starého Humboldta a Gausse byla ve filmu tím nejlepším. Škoda, že neznalí tvůrci proměnili obě figury (ale vpodstatě i všechny pomocné postavy) v kostrbaté šašky a dobové blázny, a z jejich myšlenek vytvořili snůšku od reality odtržených nesmyslů, což podtrhují zbytečně přepjatými dialogy. Pravda je mnohem zajímavější. Takový mohl být i film, pakliže by byl scénář sepsán někým, kdo mlhavě chápe význam děl obou mistrů. ()
Ejhle německý film! Krásná kamera, žádnej patos a přehnaná úcta před velikány vlastní historie, německým matematikem Gaussem a zeměpiscem Humboldtem. Jaký to odpočinek od americké velikášké klišé produkce nebo anglické historické a stylové preciznosti. Žádna samoúčelná filmová epičnost. Všechno tak trochu srandovně dostává na frak a přesto zůstává čistota a poznání. Film dost možná realističtější než jsme si díky našemu nešvaru přilišné romantizace časů minulých vůbec schopní připustit. I když se v tý jejich době nežilo asi zrovna snadno, bylo velmi příjemné, že se v tom tvůrci zbytečně naturalisticky nebo emočně drásavě nevyžívali. Takovéto plynoucí filmy bez nároku na okázalý epický příběh a nutnou pointu jsou potřeba. Fenomenálně zahraný a zrežírovaný ten vévoda nebo co to bylo. ()
Reklama