Obsahy(1)
Film Já, Olga Hepnarová je příběhem mladé ženy, která v roce 1973 nasedla do nákladního auta a v centru Prahy zabila 8 lidí. Svůj čin považovala za akt pomsty společnosti, která jí podle ní celý život ubližovala, a v roce 1975 byla jako poslední žena na území Československa popravena. Snímek je existenciálním dramatem Olgy Hepnarové, je příběhem osamělého člověka vymezujícího se proti většinové společnosti, příběhem, který vyústí v tragédii a nemá vítěze ani poraženého. Film nabízí pohled na traumatický život i čin hlavní hrdinky z určitého odstupu tak, aby se emotivně na stranu Olgy Hepnarové neklonil. Film je současně i dramatem lidí z okolí Olgy Hepnarové a snaží se najít příčiny jejího strašného agresivního aktu. (Bontonfilm)
(více)Recenze (660)
Atmosféra doby, čiernobiely vizuál a hlavná predstaviteľka Michalina Olszańska sú viac než dobré. Avšak všetko ostatné je strašne zdĺhavé až nudné. Kľudne by stačilo film skrátiť a bol by oveľa lepší. Takto zapadá do rady k priemerným filmom a aj keď som sa snažil mu prísť na chuť, aby som dal 4 hviezdičky, tak sa mi to nedarilo. Veľká škoda! ()
agitka LGBTI, kam to až môže zájsť, keď sa potláčajú dľa nich prirodzené prejavy v skutočnosti zvrátenej a chorej ľudskej sexuality...psychopatička a ľudský odpad v jednom sa tu vydáva za filozofujúcu intelektuálku, martýrku zničenú údajne neľudským socialistickým režimom...každopádne v súčasnom politicko-ekonomickom režime je medzi nami podstatne viac takýchto neliečených psychopatických mizantropov a to nielen v európskych odevoch, ale i v burkách a množstvo ľudí už doplatilo na ich pomätené, teroristické činy - nielen osem nevinných obetí, zrazených šialenou Olgou Hepnarovou...film je po umeleckej stránke degradovaný pokusom o napodobnenie efektu Schindlerovho zoznamu - no v tomto prípade čiernobiela kamera viac odradzuje, ako púta...jediným plusom filmu je výkon mladej Michaliny Olszaňskej a azda až priveľmi naturalistické lesbické scény ;-) ()
Film jsem po půl hodině vypl, protože mě nebavil, proto sem nebudu dávat hodnocení, ale mohu sem přispět komentářem. Herecky je to asi dobré, psychiku se podařilo vystihnout, ale furt mi tam něco nesedělo. Celé mi to připadalo, jako když já jsem se pokoušel natočit "svůj film"- kameru jsem posouval z místa na místo, byly tam hluché scény a zvuková stopa létala od pekla k nebi. ()
Smutný a depresivní příběh ženy, která se chtěla pomstít celému světu za týrání, ponižování, ignorování a šikaně. Hepnarová byla složitej člověk, její čin se nedá schválit, ale v určitých mezích pochopit. Zfilmováno je to na výbornou, film má na můj vkus ale spoustu lajdavých scén a uvítal bych několik momentů, kdy byla Olga šikanována apod. aby se víc utvrdilo to co spáchala. To je ale můj pohled, každopádně je to drsný a těžký snímek o neveselým lidským životě a snímek, kterej určitě nepatří do naší tuzemský filmový žumpy. ()
Už si ani nepamatuji, kdy jsem dal naposledy nějakému novějšímu českému filmu plnou parádu. Pro tento film platí to krásné rčení, že v jednoduchosti je krása. Přesně to, čím byly specifické ty starší české filmy. Je to skvěle natočené, zahrané, žádné přehnané drama nebo hra na city. Prostě nic z toho co americké filmy dělá americkými, my se to snažíme napodobit a strašně nám to nejde. Moc se mi to líbilo. ()
Dokážu pochopit, proč se tenhle film tolik líbí. Celkově film působí hrozně reálně. Vizuál ve stejném filtru jako fotky, na kterých jsme skutečnou Olgu viděli, žádná hudba, herectví zde bylo asi jedno z nejobyčejnějších a nejlidštější, opravdu působili dojmem sousedů od vedle. Co film nabízí je opravdu silný pocit, že je ten film autentický, div si v jeden moment nepříjdete, že někdo běhal za skutečnou Olgou s kamerou a natáčel jí v jejích životních krizích i peritepetiích. Nicméně, i přesto vše mě film zkrátka nebavil. Působil dojmem filmů z 60. a 70. let, což opět, mnoho lidí to ocení, ale mě to nechytlo. Film byl na mě moc dlouhý, Olga je od samého počátku šílená a kdyby po první scéně přišla hned ta poslední, nepřekvapilo by mě to, Olga zůstává stejná od samého začátku. Můj problém je jen v tom, že to není můj šálek čaje, ale je to jiné a své diváky si to najde. ()
Tak předně se dá říct, že to kluci neposrali. To teda ani náhodou. Kino bylo naprosto potichu a občas to vypadalo, že lidi ani nedýchají, což je pro film taky dobrá vizitka. Jen jsou, vzhledem k délce filmu, některé okolnosti ze života hlavní "hrdinky" trošku zkratkovité, ale to asi jinak nešlo. Takže za mě spokojenost. Doporučuji před shlédnutím o Hepnarové něco nastudovat, protože autoři se s nějakým velkým vysvětlováním zrovna nepářou. ()
Další ojedinělý český film (nemůžu najít srovnání s českým filmem s podobným námětem). Filmu bych vytknul pouze dvě maličkosti- ve filmu není lékařské konsilium, které dalo o Hepnarové zprávu, že je duševně odpovědná za čin, který spáchala. Zajímalo by mě zpracování lékařských názorů (schizofrenie x psychopatie). A druhá věc, která mohla být ve filmu- žhářství Olgy v pubertě. Jinak černobílá filmu sluší, zvláště když nabízí kvalitní existenciální horror. Neuchopitelný (sebe)teror leží ve fantazii člověka. ()
Jsou jí vidět kozi! Ne, to co v tom filmu je vidět nejsou kozi. Jinak škoda vítězství obsahu nad formou. O případ Hepnarky jsem se zajímala dlouhodobně, takže to jak je to naskládané bez smyslu a větší důraz se klade na dobře postavené pivní sklenice, místo na pojítka příběhu mi tolik nevadil. Ale tak když už to je životopisný, tak pořádně. Z filmu se nedovíte všechny ty křivdy co na ní společnost napáchala. ()
Já, šibnutá Olga Hepnarová, vás tímto odsuzuji k smrti přejetím, páč jsem introvertní kráva, cítím se ublíženě a nikdo mě nemá rád, jo a taky mám tak trochu schízu. Ne, teď vážně. Proč vlastně dávám čtyři hvězdy? Protože tenhle film je v českém rybníčku zcela výjimečný. Protože o něm přemýšlím už dva dny a protože úplně nevím, jaký z toho mám mít pocit. Je to černobílé, naturalistické, zcela bez hudby s minimem dialogů, působí to velice chladně a člověk si nemůže hned udělat názor. Michalina Olszańska předvádí neuvěřitelný výkon. Ale rozhodně to není film, který bych chtěla vidět znovu. ()
Tak nevím. Na film jsem se těšila. Po stránce filmové - velice dobře natočený, hlavní tahoun samozřejmě hlavní postava, ovšem po stránce sdělovací, o co vlastně asi mělo jít, tak byly mezery. Četla jsem knihu R. Cílka, Oprátka za osm mrtvých. Poměrně nedávno, přečetla jsem jí jedním dechem a leželo mi to celé pár dní v hlavě, pořad jsem nad tím přemýšlela, tak asi proto trošku srovnávám, že pro diváka, který třeba o Hepnarové moc neví a jde do kina s tím, že pochopí tak podle mého, chyběly některé informace, nebo alespoň upřesnění. A jak vlastně měl celý filmový příběh vykreslit hlavní postavu? Upřímně. Bylo mi jí svým způsobem líto. Je to špatně? Vždyť zabila 8 lidí. ()
V určitých chvílích velmi těžko uvěřitelný kontext, ve kterém se Olga pohybovala. Scéna u táboráku, resp. způsob komunikace postav, které tam byly, mi navozoval mnohem víc současnost než duše kolektivizující minulost. Stejně tak scéna čekání u okýnka. Na ní je věrohodný snad jen záměr. Ostatními nekomentované chování Śoposké, emancipovaná paní za okýnkem, nebo ohleduplně přešlapující mladík za konsternovanou Hepnarovou, působí jaksi současně, byť v kulisách šedé normalizace. Jako celek je však film velmi silný a já mohu pouze hádat, zda výše uvedené bylo nechtěné, nebo zamýšlené propojení minulosti se současností. Rozhodně mi to nijak vážně zážitek z filmu nezkazilo. ()
Docela cajk, nezklamalo, ale ani, no, nepřekvapilo, sexíky v autě jako kouzelnický fígl mínusko, plus mínusko za subtextové povídání o křivdách, málo jich přímo znázorněných, celkový dojem dobrý a poslední plusko za téměř neustálý pocit pasivního kouření, tři až čtyři hvězdičky. ()
Olga Hepnarová - ovlivněna dobou, ve které prim nehráli americké či jiné zábavní vlivy, ani internet a nic podobného. Tím nechci bagatelizovat význam zmíněných vlivů na dnešní společnost. Ani náhodou. Je vidět, že lidská psychika je opravdu složitá. Je vidět, že madam byla hodně přemýšlivá. Taky proč ne, když pořád mlčela. Ach jo. Svět a lidstvo je v háji. ()
Ne, prostě jsem jí to nevěřila...herečka byla naprosto nepřesvědčivá a film byl pro mne obrovskym zklamanim...pritom takovy potenciál! Černobílý obraz krásně podtrhl atmosféru minulého režimu, příběh měl děj, herci jako Klára Melíšková...bohužel...film se táhl, hudba chyběla a občas nějaká ta snaha asi šokovat nebo co...ne, nepovedlo se...škoda... ()
Celý fim jsem cítil lehké psycho a to jen z pohledu Olgy. Byl tak tiše nenávistný a smrtící, že mě furt mrazilo. Celkově je film velmi ponurý a jednotlivé střihy scén mi trochu narušovaly kontinuitu celého vnímání děje. ()
No, nevím, mám z toho divný pocit. Vyprávění nedrží moc pohromadě, je to spíš pásmo scén, poslepovaných k sobě a často na sebe ani moc nenavazujících. Pohromadě nedrží ani charakteristika titulní postavy, Hepnarová se chová v každé scéně jinak: jednou je to skoro autistka, pak svůdnice, suverénka, jindy filozofující řečník, pak zase zuřivec...Není to vůbec konzistentní. Film je nudný a má pomalé, uspávací tempo. Z herců zaujme snad Melíšková, Šoposká, Pechlát a Finger. Česká dabérka polské herečky je tragická: vnitřní monology bez zájmu oddrmolí, jako kdyby ji to nebavilo. A proč všichni v každém záběru hulí cigarety ? Sponzorovala ten film firma Marlboro ? P.S. Hrdinka v závěrečné řeči tvrdí, jak jí všichni ubližovali, ale tvůrci v předchozích scénách nic takového neukazují. V podstatě se Olze nic moc nedělo, myslím si já (aspoň ne ve filmu). Což pak oslabuje zdůvodnění jejího činu. ()
Téma Hepnarová je moje srdcovka, pročež jsem si troufl i na film, z něhož trčí art už předem na všechny strany. A - ono se to dá! Skvělá je především výprava, film opravdu působí jako natočený v sedmdesátkách, což vynikne nejen v porovnání s neúspěšně snaživým papundeklovým rádobyretrem seriálů typu VYPRÁVĚJ. Všechna ta auta, účesy, ordinace vypadají prostě skvěle, dobově, a troufám si tvrdit, že by fungovaly i v barvě. Režisérská dvojice ale černobílost nevyužívá prvoplánově proto, aby zdůraznila, jak je příběh starý. Tohle ladění přesně zapadá do nálady snímku, která je depresivní, plná cigaretového kouře a divných dialogů divných lidí. Scéna, kdy Olga tupě sleduje na ubytovně v televizi autokrosové závody (!), ještě k tomu bez zvuku, je pro tuhle atmosféru naprosto příznačná - nepamatuju si, že by někdo v českém filmu vykreslil na ploše třiceti vteřin normalizaci přesvědčivěji. Herecké výkony taky výborné, o hlavní hrdince je asi zbytečné mluvit, ale třeba Klára Melíšková nebo Marika Šoposká mě nadchly stejně tak. Odpustil bych si asi jenom zbytečné ty manýry v podobě dlouhých záběrů na nic - depka se dá z plátna poslat i jinak a tahle kauza je natolik zajímavá, že si zaslouží být divácky vstřícnější. Nicméně, dávám čtyři hvězdy a dodávám, že poprvé se nějaký český tvůrce v mých očích aspoň přiblížil dosud nedostižnému BAADER MEINHOF KOMPLEX - duu Weinreb-Kazda budu do budoucna držet palce. 80 %. PS: Lesbické scény ve mě sice budí trochu pochybností, zda do příběhu o Hepnarové skutečně patří, nutno jim ale přiznat, že nejenže nepůsobí trapně, ale místy jsou dokonce opravdu smokin´hot - a to u nás tedy taky umí málokdo. PPS: Film přeci jen trochu počítá s tím, že divák o téhle kauze aspoň něco málo ví, pokud vám tedy jméno Hepnarová vůbec nic neříká, patrně váš zážitek nebude zdaleka takový. Just sayin´... ()
Tento snímek, na který se dlouhou dobu čekalo, má bohužel tu smůlu, že většina diváků (kteří se o případ zajímají) má již předem nastudovanou knihu Romana Cílka a spoustu dalších informací z nejrůznějších internetových stránek, takže očekávání, že by film přinesl něco nového, nebo povzbudil divákovu fantazii s tím, jak to doopravdy bylo (např. zatoulaný špalek pod brzdou „Ereny“), nebo mohlo být, se ve výsledku ukáží jako lichá. Nicméně snímek samotný je určen nejen domácímu publiku, ale má i nadnárodní ambice, a z tohoto pohledu je nesporně velmi povedený, od vývoje osobnosti hlavní postavy, přes dobové reálie až po skvělé herecké výkony (zejména představitelky hlavní postavy). Přesto bych ve snímku ocenil větší důraz na vnitřní boj Hepnarové (kdy její výraz občas nevypadá jako depresemi zničená bytost, ale spíš budí dojem, že je „sjetá“), než několikrát opakované lesbické scény - až jsem měl chvílemi pocit, že nesleduji rekonstrukci známého kriminálního případu, ale nějaký „eroťák“. Jsou zde také doslova citovaná neověřená románová (rozuměj smyšlená) vyprávění, např. z Hrabalovy knihy převzatý panický strach vražedkyně před popravou. Rozpaky navíc budí česky namluvená postava polské herečky - v běžné konverzaci je vše v pořádku, ale vnitřní hlas Hepnarové je českou dabérkou prostě jenom odříkáván, bez jakéhokoliv procítění nebo souznění s vlastní postavou. Nesporně ostudou je však hlavně to, že film nezískal dostatečnou podporu v ČR, ale mohl být realizován pouze za výrazné (finanční) podpory našich sousedů – odtud potom obsazení polských herců a členů filmového štábu. V době, kdy se poskytují štědré granty na pochybné projekty pouze "spolehlivým" režisérům (Renč a spol.), je to více než s podivem - bohužel v tomto ohledu se toho od doby nedávno minulé zas tak moc nezměnilo… ()
Tenhle film jsem si pustil z toho důvodu, že mě tento případ zajímal a čekal jsem, že se dozvím víc... Místo toho jsem se málem unudil k smrti. Dokonce jsem byl dohnán k tomu, abych popřeskakoval některé části filmu, což jsem zatím udělal snad jenom jednou nebo dvakrát. Ano, některé okamžiky ticha vyjadřují více, než tisíc slov, ale čeho je dost, tak toho je příliš. 2 hvězdičky za snahu. ()
Reklama