Obsahy(1)
Film Já, Olga Hepnarová je příběhem mladé ženy, která v roce 1973 nasedla do nákladního auta a v centru Prahy zabila 8 lidí. Svůj čin považovala za akt pomsty společnosti, která jí podle ní celý život ubližovala, a v roce 1975 byla jako poslední žena na území Československa popravena. Snímek je existenciálním dramatem Olgy Hepnarové, je příběhem osamělého člověka vymezujícího se proti většinové společnosti, příběhem, který vyústí v tragédii a nemá vítěze ani poraženého. Film nabízí pohled na traumatický život i čin hlavní hrdinky z určitého odstupu tak, aby se emotivně na stranu Olgy Hepnarové neklonil. Film je současně i dramatem lidí z okolí Olgy Hepnarové a snaží se najít příčiny jejího strašného agresivního aktu. (Bontonfilm)
(více)Recenze (660)
Tupý zírací hnůj. ()
"Jde o to, že jestliže společnost smí ničit jednotlivce, tak naopak jednotlivec může bez zábran a výčitek svědomí ničit společnost. V tom spočívá ten princip. Acta non verba." - O.H. Michalina Olšanská je v této roli naprosto boží. Miluju ji! Černobílá kamera je dechberoucí a instantně vám způsobí vnitřní neklid a pocítíte silnou úzkost a napětí, které musela denně Olga snášet. "Lidi mě nemají rádi. Proč bych měla mít rád já je?" Je pravda, že lidé odkojení konvencí popírají vše ostatní ve jménu normálnosti. ()
Tento snímek je po vizuální stránce přímo bezchybný. Kostýmy, rekvizity a prostředí se povedlo skvěle zasadit do doby normalizace a já tomu po celou dobu filmu věřil. Hlavním problémem je však to, že čin Olgy Hepnarové je sice zajímavý a v naší historii ojedinělý, ale jestliže se k němu dostáváme až v pozdější části filmu, musí být záživný i děj před tím. I když hlavní polská herečka podává dobrý výkon, tak bohužel seznamování se s postavou déle než hodinu už začíná nudit. O tomto případu se v budoucnu jistě rád dozvím víc prostřednictvím nějakého dokumentu nebo knihy, protože mě bohužel tento film neoslovil. Rozhodně ale věřím, že je řada diváků, kterým by se právě pomalé tempo k následnému vygradování děje hodilo. Nicméně jednu věc musím opravdu pochválit. Ve filmu není záměrně žádná hudební stopa a to byl podle mě, společně s černobílým obrazem, ten nejlepší nápad tvůrců. ()
Na filmu jsem kdysi byl v kině. Je fakt, že Hepnarové v životě ubližovali, ať přímo či nepřímo. Ale zároveň to byla magorka. Zabila nevinné lidi, kteří s jejím příběhem vůbec nic neměli do činění, jednoduše teroristka. ()
"Jednou jste chudinka, jednou jste Bůh, tak jak to teda je?"....děsivý, krutý a zároveň velmi citlivý film o chladné vražedkyni. Je cílem filmu Hepnarovou litovat nebo nenávidět? Nevím a jsem zmatená z úmyslu tvůrců. Možná ani jedno, možná oboje. Cením si té velmi temné atmosféry, která se celým filmem linula a tím pádem film dostala do absurdna, které kolem celé Hepnarové podle mě panuje. Líbily se mi dialogy, líbily se mi herecké výkony a celková atmosféra filmu. Nutí mě to přemýšlet o zlu kolem nás a o události z prosince 2023 na FF UK dělá se mi trochu nevolno z toho, že některé věci se nedají ani racionalizovat ani zakrýt za psychické poruchy. Kdo ví, jak to s Hepnarovou a jejím dětstvím bylo. Rodí se lidé zlí? Nebo je pošramotí dětství? A co je to vůbec dobro a zlo? ()
Film zahnal mne jako diváka do nesmírně intimních záležitostí, a nemám na mysli erotickou rovinu filmu, která byla zvládnutá mimochodem velmi působivě a přitom nepřetáhla pozornost diváka k přehlédnutí hlavní linie příběhu, asi obdoně, jako si sexu nepodařilo odlákat Olgu Hepnarovou od jejího osudového rozhodnutí. Musím překonat ostych a přiznat neochotně a s pcity studu, jak hodně jsem se s Olgou při sledování filmu identifikoval. Trochu závidím lidem, kteří neměli nikdy v životě pocit křivd, které nikomu nestojí za to, aby jim věnoval pozornost, pocit, který se snažila vyjádřit Olga Hepnarová a filozoficky své postoje obhajovat. Samozřejmě za normálních okolností se podaří člověku z tohoto izolovaného filozofického sebebludu vymanit. Ale i tak jsem prožil tím filmem hrozné uvědomění, jak blízko možná člověk bývá od nějakého směru, který vede k tak strašným věcem. Ten film mne fascinuje asi touhle schopností být vkůži někoho jiného, a snad to je morbidní, prožít s ním i tu cestu za odočkou, kam jsem se sám už nevydal, a klást si otázku, do jaké míry měla pravdu, že to mnozí neudělají, protože na to nemají odvahu, a do jaké míry její memento a výzva skutečně rezonuje: nedovolme ponižování otloukánků. A představitelka Olgy byla výborná, tak uvěřitelná, takže to pomohlo být skoro v její hlavě. Já dávám 4 hvězdy. ()
Olga Hepnarová byla chladnokrevný vrah, jejích obětí a pozůstalých je mi nesmírně líto. Tolik k reálné osobě jako takové. Film sám mě nadchnul. Černobílá mu nesmírně sluší, působí umělečtěji, poskytuje autentičnost, stejně jako odlišná kamera a kompozice, která diváka snáz vtahuje do atmosféry počátku sedmdesátých let. Sympatická je taky snaha filmařů nemoralizovat, ale spíš předkládat mozaiku okolností a tím klást otázky. Jaká vlastně byla? Šlo jejímu činu předejít? Osobně docházím k závěru, že šlo. Olga mnohokrát volala o pomoc ne jednoho psychiatra, ale té se jí nedostalo. Zoufalí lidé dělají zoufalé věci, to ji ovšem nikterak neospravedlňuje. Výstižně mrazivé polévkové finále s nástupem titulků do ticha považuju za extra přidanou hodnotu. ()
Konečně kvalitní domácí snímek, který snese srovnání s nejlepší evropskou tvorbou a může oslovit diváky na všech světových festivalech, protože je to především lidský příběh o velké samotě a nepochopení, který vede k velké tragédii. Hlavní zásluhu má na celkovém vyznění polská herečka v titulní roli, kterou kamera prostě miluje. Diváka pamětníka potěší zdařilé retro reálie (např.vozový park Spojů), diváka voyeura explicitní scény milování dvou dívek. Z Olgy, která byla 40 let zapomenuta, se nyní stává ikona současnosti. Třetí rozměr tomuto příběhu dalo zjištění, že Olga byla vzdálená sestřenice mého již zesnulého tchána. ()
Nejprve plusy, tedy svěží vítr na české filmové scéně. Z traileru jsem se bála kamery a nevyužití potenciálu černobílého filmu, ale opak byl pravdou. Skvělá kamera, scény, ač delší a bez hudby, tak fungovaly skvěle. Rozhodně dobře zvládnuté role (zvlášť role Olgy a její matky). Nekoukla jsem se ani jednou na hodinky, rytmus i gradace filmu mi sedly. Mínusy, čekala jsem, že porozumím Olze a přiblížím se k tomu proč to udělala, avšak bohužel pro mě zůstává hlouběji nepochopená. Myslím si, že se ve scénáři mohlo více využít i scény z mladšího věku (kdybychom viděli její delší životní úsek, možná bych ji pochopila). Dále se mi zdála naprosto nevyužité vrcholné scény, jako byla scéna Olgy v náklaďáku při vraždění davu a dále její poprava. Zvlášť ve scéně vraždy ( i když byl celý film spíše odosobněný) bych čekala, alespoň vzbuzení znechucení diváka, lepší záběr na mrtvoly, nějaká zoufalost přihlížejícího davu, ale babičky okolo mrtvolek chodili, jakoby si na trhu prohlíželi ovoce, jestli to mělo znamenat překvapení místo hrůzy, nepůsobilo to na mě. A poslední mínus bylo přemíra lesbických scén, ne, že by mi lesbické scény vadily a chápu, že v Olze životě zvlášť její první sexuální zážitek a následné odmítnutí bylo důležité, ale už další muchlování v autě mi z psychologie Olgy moc neřeklo, naopak zpomalovalo rytmus filmu. ()
Problém je, že já nevím, co to bylo. Byl to film? Dokument? Porno? Tento styl stříhání/navazování, mi bohužel těžce nesedl. Poprvé v kině jsem měl pocit, že bych nejraději odešel. Nevědět příběh Olgy už předtím, absolutně bych netušil co se tam děje. A i potom jsem měl problémy. Čekal jsem něco, dostal jsem nic. Cokoliv Olga řekla bylo prázdné, jako asi byla ona sama. A takovej je i film? Prázdnej... Jednu hvězdičku za fakt, že kdyby se většina vystříhala, mohlo by to být ucházející amatérský lesbický porno. ()
Tak pro mě to bylo zklamání.Celej film se nějak táhne až mě to chvilkama nudilo.Navíc stěžejní prvky filmu přejetí lidí a poprava nebyli téměř vůbec vykresleny.Takže jediné co ve filmu potěšilo za prvé skvělý herecký výkon Michaliny Olszanska a za druhé lesbické scény. ()
Velice zdařilé ztvárnění hlavní postavy Olgy Hepnarové v podání Michaliny Olszańské. Myslím si, že tato polská herečka tomuto dramatu dodala tu správnou šťávu. ()
Úplně mě mrazilo v zádech. Super. Občas některé scény zbytečně dlouhý a tichý, ale to k tomu asi ve výsledku patřilo, takový artový film. Doporučuji! ()
Šílené zklamání....nuda, nuda a zase nuda....z filmu mi nezůstalo v duši nic, pouze prázdnota, dávám jednu hvězdičku za excelentní výkon hlavní představitelky. ()
Psychologické drama, od kterého nelze očekávat delší stopáž konkrétní události, i když ta konkrétní frakce se nedá specifikovat za nezajímavou. Jako by došlo k náhlému zkratu či jako by se člověk vzbudil ze své sebelítosti a pak jen hleděl na tu holou a krutou skutečnost, za kterou následně ponese následky, u nichž ten hlavní fakt přehlíží. ()
Ja, Olga Hepnarova, ma dobre naslapnuto. Mraziva cernobila atmosfera, prazdne oci a toporna gesta - to vsechno nici mozna az prilis vykalkulovany strih sem-tam, aby to pusobilo strasne nezavisle. Skoda, ze vice nez pulku snimku brouzdam mezi casovymi sledy a v posledni tretine se rychle udeje to nejdulezitejsi. Na jednu stranu chvalim tvurce, ze se nesnazili z Olgy udelat nevinatko, na druhou stranu se tam o nasili na ni vice mluvi nez ukazuje. Cele to vyzniva, jakoby to bylo nakonec vsechno jen z jeji hlavy. Ctyri "Michalinske" hvezdicky jen kvuli hlavni roli. ()
Četla jsem knížku od R. Cílka o Olze Hepnarové a na film jsem se hodně těšila. Bohužel musím říct, že mě zklamal. To, že byl film natočen černobíle s dlouhými hluchými záběry, to by mi nevadilo. Zásadní problém vidím v tom, že kdybych o příběhu Hepnarové již něco nevěděla, vůbec bych z filmu nepochopila, co ji vlastně k činu vedlo a jak ji jednotlivé postavy ovlivnily. Ve filmu chyběly souvislosti, důležité scény byly jen utržkovité. Naopak lesbické scény byly zbytečně dlouhé a nic neříkající. To, že byla Hepnarová zřejmě lesbická, divák pochopil už z počátku filmu, takže třeba minutová milostná scéna v autě byla naprosto nudná. Totéž platí o masturbaci v chatě. Nevím, proč to tam bylo a co na tom mělo být šokujícího či co to mělo divákovi říct o povaze Hepnarové. Sám na chatě by si to dělal každý. Jedno velké zklamání. ()
Tak v první řadě, hlavní představitelka Hepnarový jako kdyby vypadla z oka Natalii Portman z Leona. Ale to je vedlejší. Skvělej krok bylo černobílý podání, protože to od začátku vtáhne do oněch 70.let. Herečce bych nevytkla vůbec nic, celá psychologie postavy byla bravurně vykreslená, včetně mimiky a všech těch strnulých výrazů. Ale nemůžu se zbavit dojmu, že týhle holce je tak 13let. Nevim, jestli to byl záměr, ale na mě to působilo lehce nevěrohodně. Film je celkově jenom o psychice a myšlenkových pochodech. Ale chybí mi tam, jak třeba reagovala veřejnost, celkově je to jenom o ní. ()
Okecane je to dobře, ale protože je to tak moc knižně zpracováno, některé momenty tam chybí. Z obrazu by se dalo vykouzlit více.. Viz třeba film Pelé. Ale možná ten kontrast pozoruju právě proto, že jsem ty filmy viděl hned po sobě. Jinak je to těžko přesvědčit někoho, že obraz venkovního světa je jen odrazem našeho vnitřního..tzn. né měnit ty okolo, ale jen sebe. Protože jen tak vznikají psychózy a psychopati. Chudák holka, inteligentní byla dost, jen srdce zraněné..a tedy potlačené a nepoužívané. ()
Zajímavý snímek očima tehdejší československé kinematografie. Michalina Olszańska vypadá jako mladá Natalie Portman a do filmu zapadá. Vadily mně ale některé jiné herecké výkony. Jak tu ale bylo napsáno, chtělo by to více rozvinou první část, kde se odehrávala křivda Hepnarové. Jinak z filmu docela mrazí a má co nabídnout. ()
Reklama