Režie:
Jurij BykovScénář:
Jurij BykovKamera:
Ivan BurlakovHrají:
Denis Švedov, Vladislav Toldykov, Sergej Sosnovskij, Alexej Komaško, Sergej Žarkov, Konstantin Strelnikov, Jevgenij Sytyj, Sergej BeljajevObsahy(1)
Začiatok jesene, opustená krajina. Miestny obyvateľ Michail (Vladislav Toldykov), ktorý je práve na love zveri, sa stáva nechceným svedkom, ako sa hŕstka mužov snaží zabiť iného muža, Andreja (Denis Švedov). Michail sa mu pokúsi pomôcť, no po tom, čo príde o auto, sa ocitne v ohrození aj on. Dvaja úplne odlišní ľudia sa tak vydávajú na dlhú cestu, aby sa zachránili. (metal.storm)
(více)Recenze (30)
Dobrácky podsaditý pareň (presne ten typ, čo celý život čaká na zlatú rybku) vezme psa, pol litra vodky do čutory a vyberie sa do prírody, ktorá hrá všetkými odtieňmi šedej. Taký otravný pán, ktorý nadväzuje náhodné rozhovory vo vlaku alebo v MHD. Ale to ešte nič v porovnaní s holohlavým a bezohľadným gangstrom, ktorý veru na zlatú rybku nečakal a ktorého charakter dokazuje, že Rusko už dávno nie je krajina s kolektivistickým zmýšľaním, naopak, s bezohľadným individualizmom. Z tohto stretnutia vzplanie 70 minútová v podstate záživná prechádzka plná prestreliek. Jediný sympatický hrdina bol ale iba spitý mužik z polorozpadnutého domu. ()
Nebylo to úplně špatné, bohužel ani úplně dobré. Námět je fajn a díky hlavnímu hrdinovi, tlustýmu Rusákovi, si mě to docela získalo. Bohužel herecky to není žádná hitparáda a i to poselství je moc okaté. Když se film snaží něco sdělit, mám to rád rafinovanější. Ty artové vložky s bloumáním po křovinách za zvuků umrdaného klavíru tomu taky nepomohly. Na dobrý survival je to špatně natočené a příliš artové a na dobrý art příliš hloupé. ()
Film doporučený uživatelkou IceQueen. ---- Vždycky říkám, že na filmy koukám hlavně proto, aby mi daly emoce a nejlépe ty pozitivní. Tady to fungovalo prakticky 99 procent stopáže. Konec je ale natolik přísný, že tam si depresivní stránka věci bere vše pro sebe. Již několikrát jsme viděli, film, kdy nesourodá dvojce byla nucena ke spolupráci. Zde se to podařilo skloubit s parádním komorním dramatem, krásnou krajinou a chytrými dialogy. Postavy jsou naprosto uvěřitelné a hlavně Michail, který si své dobrodružství až užíval mě bavil. Vidět je to ve skvělých rozhovorech a jednání obou postav. Bohu žel i jemu došlo, že tohle nakonec legrace nebude. A nebyla. No Královno, patou za toho bafana prostě dát nemůžu ale 89 procent za silný zážitek rád dám :-) ()
První film, který jsem od nesmírně talentovaného Jurije Bykova zhlédla. Skvělý snímek, stojící v podstatě na dvou hlavních aktérech, kteří mezi sebou rozehrávají úžasný (herecký) souboj. Fešný Rusák Denis Švedov se mi náramně líbil (krásné oči) a role gangstera mu perfektně sedla. Vladislav Toldykov mi zase připomínal strýčka Pompa z Arabely:) Michail si jednoho dne vyrazí zalovit a vezme s sebou i svého psíka. Během okamžiku se však vše zvrtne a z obyčejného dne se najednou stává boj o přežití. Setkání s mužem na útěku, Andrejem, mu změní nejenom celý den, ale možná i život. Od chvíle, kdy se objeví Andrejovi "bratia" začíná celý film nabírat na obrátkách a začínají akční gangsterské honičky po rusku. Závěrečná scéna v opuštěné vesničce a následný souboj v rozpadající se budově jsou vytvořeny mistrovsky. Snímek se odehrává pod zamračenou podzimní oblohou na rozlehlých polích, uprostřed ničeho, uprostřed ticha, jen holé větve stromů se tyčí k šedivé obloze. Atmosféra díky tomuto prostředí funguje dokonale a dodává snímku jakousi zvláštní melancholii. Zhit rozhodně stojí za zhlédnutí. Ideální pro ty, co mají rádi podobné, neznámé, zapadlé snímky, které vidělo jen velmi málo lidí."You just look around. Everything's ruined, shitified, devastated. Nobody cares about nothing, everybody's scooping for himself. You kill each other for papers, step on others' lives, walk on blood. Does your soul ache? It smells musty all around. Rotten..." ()
Domorodec je nedobrovolně zapleten do dramatu třetích osob (1 + 3), o kterých nic neví, a kteří jsou mu zpočátku lhostejní. A to vše platí i pro diváka. Postupně pociťuje určité sympatie k člověku, jehož se stal rukojmím (psychologický vztah mučeného a mučitele). V rozhodující chvíli si však znovu jasně uvědomuje, že se jedná o pseudo-situaci, která do jeho života nepatří, že jeho život je někde jinde, a jednoznačně se rozhoduje. ()
Reklama